Справа № 337/4465/25
Номер провадження 2/337/93/2026

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 квітня 2026 року	м. Запоріжжя	

Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Бредуна Д.С., при секретарі Кожевник С.В., за участю представника позивача Марченко Н.О. (в режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фактор П» до ОСОБА_1 , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «СЕНС КРЕДИТ», про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
ВСТАНОВИВ:
27 серпня 2025 року ТОВ «Фактор П» в особі представника Цимбалюк І.М. через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства заборгованість по кредитному договору №015/00514/11/20 від 24.11.2020 року в розмірі 40675,30 гривень та суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 гривень.
Також просив у разі неявки у судове засідання належним чином повідомленого Відповідача провести заочний розгляд справи без участі представника Позивача та ухвалити заочне рішення.
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що 24.11.2020 року між ТОВ «СЕНС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №015/00514/11/20. Своїм підписом відповідачка повністю та безумовно погодилася на умови кредитного договору та підтвердила факт ознайомлення з умовами кредитного договору. 
Відповідно до умов Кредитного договору, Кредитодавець надав Позичальнику в кредит грошові кошти в сумі 45000 гривень. Згідно з п. 2.4. Кредитного договору, кредит повертається Позичальником Кредитодавцю шляхом виплат кожні 15 (п`ятнадцять) календарних днів у національній валюті України. Відповідно до п. 4.1.1. Кредитного договору, перебіг строку кредиту розпочинається з моменту підписання цього Договору, перерахування (видачі) коштів Позичальнику і складає 300 календарних дні. Пунктом 4.1.4. Кредитного договору визначено, що сума щомісячного платежу в рахунок повернення кредиту та сплати процентів (надалі - платіж) визначається Графіком платежів. З урахуванням ануїтетного характеру платежів за користування кредитом Позичальник сплачує Кредитодавцю 11,7311 % (процентів) річних від суми кредиту з першого по 12 платіж та 714,5337 % (процентів) річних з 13 до останнього платежу згідно з Графіком платежів, у розрахунку зі сплатою кожні п`ятнадцять днів – 0,4821 % (процентів) з першого по 12 платіж та 29,3644 % (процентів) з 13 до останнього платежу, за період дії Договору – 81,2733 % (процентів). Дата першого платежу 09.12.2020 р. (п. 4.1.5. Кредитного договору).
Згідно видаткового касового ордеру від 24.11.2020 р. було видано кошти в розмірі 45 000,00 грн. на підставі кредитного договору.
Однак, Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує. Згідно розрахунку заборгованості по Кредитному договору № 015/00514/11/20 від 24.11.2020 року заборгованість ОСОБА_1 станом на 29.07.2025 р. становить 40 675,30 грн., яка складається з: - Залишок суми кредиту – 32 824,83 грн.; - Залишок процентів за користування кредитом – 7 850,47 грн.
30.06.2021 року між ТОВ «СЕНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФАКТОР П» укладено договір факторингу №23-ФП-СК-202106, відповідно до якого ТОВ «СЕНС КРЕДИТ» відступив ТОВ «ФАКТОР П» свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, в тому числі за Кредитним договором №015/00514/11/20 від 24.11.2020 року.
Ухвалою судді від 02 вересня 2025 року, після усунення позивачем недоліків за ухвалою судді від 28 серпня 2026 року, справу прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження та призначено розгляд справи по суті з повідомленням (викликом) сторін. 
23 вересня 2025 року відповідачка ОСОБА_1 за допомогою системи «Електронний суд» подала відзив, в якому просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на повну сплату нею заборгованості по кредитним договором №015/00514/11/20 від 24.11.2020 року, відповідно до кредитного звіту від 04.09.2025 року, який підписано кваліфікованим електронним підписом.
Ухвалою суду від 30 вересня 2025 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, – ТОВ «СЕНС КРЕДИТ».
Ухвалою суду від 30 вересня 2025 року визнано явку обов`язковою і викликано в судове засідання сторону позивача, для надання особистих пояснень. 
03 жовтня 2025 року представник позивача ТОВ «Фактор П» Христюк І.В. подала за допомогою системи «Електронний суд» додаткові пояснення у справі, в яких наполягала на задоволенні позовних вимог, і просила розгляд справи провести без участі представника позивача. 
Ухвалою суду від 03 листопада 2025 року повторно визнано явку обов`язковою і викликано в судове засідання сторону позивача, для надання особистих пояснень. 
В судовому засіданні представник позивача Марченко Н.О. (в режимі відеоконференції) наполягала на задоволенні позову, посилаючись на наявність непогашеної заборгованості відповідачки за кредитним зобов`язанням. Звіт, на який посилалась відповідачка, не вважала належним підтвердженням сплати кредиту, оскільки датою погашення заборгованості перед ТОВ «СЕНС КРЕДИТ» є момент укладення договору факторингу (30.06.2021 року), тобто момент викупу позивачем заборгованості у первісного кредитора. 
Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явилась, що з урахуванням поданого нею відзиву не перешкоджає вирішенню спору. 
Третя особа ТОВ «СЕНС КРЕДИТ» до засідання повторно не з`явилась, що також не є перешкодою для розгляду справи.
Заслухавши пояснення учасників, розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши в сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. 
Судом встановлено, що 24 листопада 2020 року між ТОВ «СЕНС КРЕДИТ» та відповідачкою ОСОБА_1 укладено кредитний договір №015/00514/11/20, відповідно до умов якого відповідачці було надано кредит у розмірі 45000,00 гривень (п.2.1), строком на 300 календарних днів (п.4.1.1), з поверненням шляхом виплат кожні 15 (п`ятнадцять) календарних днів (п.2.4.), зі сплатою 11,7311% (процентів) річних від суми кредиту з першого по 12 платіж та 714,5337% (процентів) річних з 13 до останнього платежу згідно з Графіком платежів, у розрахунку зі сплатою кожні п`ятнадцять днів – 0,4821 % (процентів) з першого по 12 платіж та 29,3644% (процентів) з 13 до останнього платежу, за період дії договору – 81,2733% (процентів) (п.4.1.4).
Кредитний договір №015/00514/11/20 від 24 листопада 2020 року був засвідчений особистим підписом ОСОБА_1 . Крім того, кредитний договір підписано з іншої сторони представником ТОВ «СЕНС КРЕДИТ» Стрюковою І.С.
Отже своїм підписом відповідачка ОСОБА_1 прийняла пропозицію ТОВ «СЕНС КРЕДИТ» та підтвердила, що погодилася з усіма умовами кредитного договору, з усіма додатками та невід`ємними частинами до нього.
Згідно видаткового касового ордеру від 24 листопада 2020 року, на підставі кредитного договору ОСОБА_1 було видано кошти в розмірі 45000,00 гривень. 
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
За змістом ч.ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог Закону. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Визначення поняття зобов`язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов`язання – це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 
Таке визначення розкриває сутність зобов`язання як правового зв`язку між двома суб`єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов`язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов`язання надано право, що кореспондує обов`язку першої. Обов`язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов`язання (ст. 510 ЦК України).
В силу ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якої договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського (на час його дії) кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 року у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 року у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 року у справі № 127/33824/19.
З врахуванням встановленого суд приходить до висновку про укладеність вищевказаного кредитного договору між сторонами, невиконання позичальницею своїх зобов`язань щодо повернення, отриманих в борг коштів, та наявності у відповідачки боргових зобов`язань перед позивачем. При цьому слід зробити висновок, що відповідачка була належним чином ознайомлена з умовами вищевказаних кредитних договорів. Заперечень проти таких обставин у відзиві не викладалось. 
30 червня 2021 року було укладено договір факторингу № 23-ФП-СК-202106 відповідно до якого ТОВ «СЕНС КРЕДИТ» відступило на користь ТОВ «ФАКТОР П» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 015/00514/11/20. 
Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь - який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно зі статтею 1080 ЦК України презюмується дійсність договору факторингу незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження.
Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 516 ЦК України).
Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням (частина друга статті 516 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Статтею 1079 ЦК України визначено, що сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.
Верховний Суд у постанові від 2 листопада 2021 року у справі №905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.
За таких обставин суд вважає доведеним у справі перехід прав вимоги до ТОВ «ФАКТОР П», який є належним позивачем для стягнення заборгованості за кредитним договором № 015/00514/11/20 від 24 листопада 2020 року.
Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. 
Згідно з ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. 
Частиною 1 ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Заявлений до стягнення розмір заборгованості за кредитним договором становить 40675,30 гривень, з яких: 32824,83 гривень залишок суми кредиту, 7850,47 гривень залишок процентів за користування кредитом.
Вказані проценти за користування кредитом нараховані в строк дії договору і відповідають визначеним сторонами умов кредитування. 
Доводи відповідачки ОСОБА_1 про повну сплату нею заборгованості за кредитним договором не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду. 
Так, у п.15 кредитного звіту від 04 вересня 2025 року «Українського бюро кредитних історій www.ubki.ua», наявна інформація про отримання ОСОБА_1 кредиту від «СЕНС К ЛТД» за договором №015/00514/11/20 від 24.11.2020 року на суму 45000 гривень, і статус кредиту «закритий 30.06.2021 року». 
Як було встановлено раніше, 30 червня 2021 року було укладено договір факторингу №23-ФП-СК-202106 між ТОВ «СЕНС КРЕДИТ» і ТОВ «ФАКТОР П». При укладені цього договору ТОВ «ФАКТОР П» сплатив ТОВ «СЕНС КРЕДИТ» (викупив) заборгованість ОСОБА_1 , та набув права вимоги за кредитним зобов`язанням. Отже статус договору «закритий 30.06.2021 року» є цілком логічним, і підтверджує відсутність у ОСОБА_1 непогашених зобов`язань перед первісним кредитором, але не перед позивачем.
Крім того, як вбачається з Детального (щоденного) розрахунку заборгованості за Договором про надання кредиту №015/00514/11/20 від 24.11.2020 року станом на 06.08.2025 року, ОСОБА_1 продовжувала погашати кредитне зобов`язання і після укладення договору факторингу, зокрема сплатила: 16.08.2021 року 600,00 гривень, 14.09.2021 року 400,00 гривень, 24.09.2021 року 400,00 гривень, 25.10.2021 року 400,00 гривень, 12.11.2021 року 300,00 гривень, 29.11.2021 року 400,00 гривень, 27.12.2021 року 500,00 гривень, які було направлені на погашення заборгованості, відповідно процедури, визначеної умовами кредитного договору. 
За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. 
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати – судовий збір у розмірі 2422,40 гривень, сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 89, 141, 258, 264-265, 273, 353, 354 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В :
Позовні вимоги – задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фактор П» (код ЄДРПОУ 41921531; 01042, м. Київ, вул. Дмитра Дорошенка, будинок 18): 
– заборгованість за Кредитним договором №015/00514/11/20 від 24 листопада 2020 року в розмірі 40675,30 гривень (сорок тисяч шістсот сімдесят п`ять гривень 30 копійок), з яких: 32824,83 гривень тіло кредиту, 7850,47 гривень проценти за користування кредитом;
– судові витрати в розмірі 2422,40 гривень (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок).
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано. 
Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня складання повного рішення суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Д.С. Бредун