Справа №462/10362/25 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 квітня 2026 року Галицький районний суд м. Львова у складі головуючої судді Павлюк О. В., у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (далі – ТОВ «ФК «ЕЙС» або Позивач) (адреса місцезнаходження: м. Київ, Харківське шосе, будинок 19, офіс 2005; ЄДРПОУ 42986956) до  ОСОБА_1 (далі – Відповідач або Позичальник) ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором, –
В С Т А Н О В И В :
1.Стислий виклад позиції сторін
Позивач подав на розгляд суду позов до Відповідача, у якому просить стягнути з останнього на користь Позивача заборгованість за кредитним договором № 498026366 від 18.09.2024 у розмірі 37’101,00 грн. та судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2’422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7’000 (сім тисяч) гривень.
В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору Позивач покликається на те, зокрема, що 18.09.2024 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (далі – Первісний кредитор) та Відповідач уклали кредитний договір № 498026366 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Зокрема, Відповідач, за допомогою мережі Інтернет, перейшов на офіційний сайт Первісного кредитора - www.moneyveo.ua, ознайомився з Правилами надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною частиною кредитного договору. Після чого добровільно без примусу чи тиску Відповідач заявив про бажання отримання коштів, подавши відповідну Заявку, у якій вказав свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, паспортні дані, номер телефону, ідентифікаційний номер, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання. Таким чином, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», перед тим як погоджувати заявку на кредитування, не лише перевірило особисті дані Відповідача, а і платіжну картку, з метою ідентифікації, тобто перевірило чи дійсно платіжна картка належить Позичальнику.
Відповідач підписав кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора PCYR-9695. Відповідно до умов Кредитного договору, Первісний кредитор виконав свій обов`язок та перерахував Відповідачу шляхом ініціювання через банк провайдер, грошові кошти у розмірі 14’900,00 грн на банківську карту Відповідача, яку останній вказав у Заявці при укладенні Кредитного договору.
Відповідач не виконав зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого у неї виникла заборгованість, розмір якої становить 44’551,00 грн, яка складається з такого: 14’900,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 22’201,00 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом; 7’450,00 грн – заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи).
19.11.2024 між Первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» укладений договір факторингу № МВ-ТП/9.
Представник позивача звертає увагу суду, що відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № б/н від 19.11.2024 до Договору факторингу № МВ-ТП/9 від 19.11.2024, за яким ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до Відповідача за Кредитним договором № 498026366 від 18.09.2024 у розмірі 44’551,00 грн.
28.05.2025 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладений договір факторингу № 28/0525-01. На виконання вказаного Договору факторингу був підписаний Реєстр прав вимоги № 2 від 28.05.2025, за яким ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступило право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором № 498026366 від 18.09.2024 у розмірі 44’551,00 грн.
16.07.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та Позивачем укладений Договір факторингу № 16/07/25-Е, відповідно до умов якого Позивачу відступлене право вимоги до Відповідача за Кредитним договором № 498026366 від 18.09.2024 у розмірі 44’551,00 грн.
У зв`язку з наведеним, зважаючи на те, що Відповідач по теперішній час ухиляється від виконання своїх зобов`язань за Кредитним договором, просить позовні вимоги задовольнити.
2. Процесуальні дії у справі, заяви та клопотання, подані учасниками справи
Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 10.02.2026 матеріали позовної заяви передані до Галицького районного суду м. Львова для розгляду за підсудністю.
Ухвалою суду від 10 березня 2026 року Галицький районний суд м. Львова відкрив провадження у справі та вирішив проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Окрім цього, суд витребував з АТ «А-БАНК» інформацію за письмовим клопотанням представника позивача.
02.04.2026 від АТ «А-БАНК» поступила витребувана судом інформація.
Сторони у справі належно та завчасно повідомлялись судом про місце, дату та час призначеного судового засідання по їх справі щодо її розгляду по суті, про що у справі наявні відповідні письмові підтвердження, проте такі з у судове засідання не з`явилися та не забезпечили явку уповноважених представників.
Суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше (ч. 5 ст. 279 ЦПК України).
Вказана вимога ЦПК України роз`яснена судом учасникам справи в ухвалі про відкриття провадження у справі.
Сторони у справі не подавали клопотань про розгляд зазначеної справи з повідомленням сторін, а суд не вбачав підстав для розгляду справи з повідомленням сторін з власної ініціативи.
Відповідач відзив на позов у встановлений судом строк не подав, а тому суд, на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України, вирішує справу за наявними матеріалами.
Усі заяви та клопотання були вирішені судом у встановленому порядку.
Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись.
Розгляд справи по суті відбувся 02.04.2026.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
3. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Суд, з`ясувавши обставини справи, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю виходячи з такого.
Суд встановив, що 18.09.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 в електронному вигляді, за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», шляхом підписання одноразовим ідентифікатором PCYR-9695, уклали електронний Кредитний договір № 498026366. 
Відповідно до п.2.1. Договору, за цим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит у вигляді Кредитної лінії, в сумі Кредитного ліміту у розмірі 14’900,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання коштів та банківських металів у кредит ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».
Відповідно до п. 4 Паспорту споживчого кредиту до Договору № 498026366 від 18.09.2024, Базова процентна ставка: 365,00%; Реальна річна процентна ставка, процентів річних 2333,95%.
Відповідно до п. 5 Паспорту споживчого кредиту до Договору № 498026366 від 18.09.2024, основна сума Кредиту повертається протягом 30 календарних днів після закінчення строку дії Договору чи його дострокового припинення. Проценти за користування Кредитом виплачуються в кінці Дисконтного періоду, а у разі користування Кредитом понад встановлений строк Дисконтного періоду, кожного дня користування Кредитом.
Відповідно до п. 6 Паспорту споживчого кредиту до Договору № 498026366 від 18.09.2024, штрафи дорівнюють 5000% від суми простроченого платежу, у разі порушення строку оплати будь-якого з платежів на 14 (чотирнадцять) і більше календарних днів, але не більше 50% від суми кредиту, яка знаходиться у споживача на дату прострочення.
На виконання своїх зобов`язань 18.10.2024 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало Відповідачу грошові кошти у сумі 14’900,00 грн. на його банківську карту № НОМЕР_2 , що підтверджується платіжним дорученням, та, у свою чергу, свідчить доказом того, що Відповідач прийняв пропозицію кредитодавця - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Відтак, первісний кредитор свої зобов`язання за Кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачці кредит.
Відповідно до відповіді АТ «А-БАНК» від 02.04.2026, на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) в банку емітована платіжна карта № 4323-3473-3562-2657. Відповідно до виписки по рахунку № НОМЕР_3 , на вказаний рахунок 18.09.2024 поступили грошові кошти у сумі 14’900 грн.
Відповідно до наданого Позивачем розрахунку заборгованості, Відповідач не виконав зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого у неї виникла заборгованість, розмір якої становить 44’551,00 грн, яка складається з такого: 14’900,00 грн – заборгованість по тілу кредиту; 22’201,00 грн – заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом; 7’450,00 грн – заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи). Вказана сума підтверджується випискою з особового рахунку Відповідача на період з 16.07.2025 – 01.11.2025.
19.11.2024 між Первісним кредитором та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТАЛОН ПЛЮС» (далі – ТОВ «ТАЛОН ПЛЮС») укладений Договір факторингу № МВ-ТП/9 (далі – Договір факторингу 1). 
Відповідно до п. 1.3 Договору факторингу 1 під правом вимоги розуміються всі права грошових вимог клієнта (Первісного кредитора) до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу, за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. 
У пункті 1.5 Договору факторингу 1 встановлено, що реєстр прав вимоги означає перелік прав вимоги до боржників, що відступається за договором. 
Згідно з п. 2.1 розділу 2 Договору факторингу 1 клієнт (Первісний кредитор) зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. 
Відповідно до п.5.3.3 Договору факторингу 1 визначено, що Фактор (ТОВ «ТАЛОН ПЛЮС) має право розпоряджатися Правом вимоги на свій власний розсуд, у тому числі відступати Право вимоги на користь третіх осіб. 
Первісний кредитор та ТОВ «ТАЛОН ПЛЮС» на виконання Договору факторингу 1 підписали Реєстр прав вимоги № б/н від 19.11.2024, за яким від Первісного кредитора до ТОВ «ТАЛОН ПЛЮС» відступлене право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором № 498026366 від 18.09.2024 у розмірі 44’551,00 грн.
Додатково, на підтвердження факту передачі грошових коштів у розпорядження (фінансування) Первісного кредитора зі сторони ТОВ «ТАЛОН ПЛЮС» згідно з Договором факторингу 1 саме за відступлення права вимоги в обсязі кредитних договорів, які зазначені у Реєстрі прав вимоги № б/н від 19.11.2024 до Договору факторингу 1 до позовної заяви додається Акт звірки взаємних розрахунків та Протокол узгодження предмету факторингової операції та обсягу переданих прав вимоги.
28.05.2025 між ТОВ «ТАЛОН ПЛЮС та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» (далі - ТОВ «ФК «ОНЛАИН ФІНАНС») укладений Договір факторингу № 28/0525-01 (далі - Договір факторингу 2).
У Розділі 2 Договору факторингу 2 визначено, що ТОВ «ТАЛОН ПЛЮС» зобов?язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» зобов`язується Їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» за плату на умовах, визначених цим договором.
Відповідно до п. 1.3 Договору факторингу 2, під правом вимоги розуміється всі права ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» за кредитними договорами, у тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.
У пункті 1.5 Договору факторингу 2 встановлено, що реєстр прав вимоги означає перелік прав вимоги до боржників, що відступається за цим договором. Форма вказаного реєстру наведена в додатку № 1 до цього договору. 
Відповідно до п.п. 5.3.3 Договору факторингу 2 ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» має право розпоряджатися Правом вимоги на свій власний розсуд, у тому числі відступати Право вимоги на користь третіх осіб. 
ТОВ «ТАЛОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» на виконання Договору факторингу 2 підписали Реєстр прав вимоги № 2 від 28.05.2025 до Договору факторингу 2, за яким від ТОВ «ТАЛОН ПЛЮС» ДО ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором № 498026366 від 18.09.2024 у розмірі 44’551,00 грн.
На підтвердження факту передачі грошових коштів у розпорядження (фінансування) ТОВ «ТАЛОН ПЛЮС» зі сторони ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» згідно Договору факторингу 2 саме за відступлення права вимоги у обсязі кредитних договорів, які зазначені у Реєстрі прав вимоги № 2 від 28.05.2025 до Договору факторингу 2 до позовної заяви додається Платіжна інструкція.
16.07.2025 між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та Позивачем укладений Договір факторингу № 16/07/25-E (далі - Договір факторингу 3), відповідно до умов якого Позивачу відступлене право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором.
Відповідно до п.1.2. Договору факторингу 3, перехід від ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» до Позивача Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно з Додатком № 2, після чого Позивач стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. 
Відповідно до Реєстру Боржників № 2 від 16.07.2025 за Договором факторингу 3 від ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача за Кредитним договором № 498026366 від 18.09.2024 у розмірі 44’551,00 грн.
Факт переходу прав вимог за кредитними договорами, які зазначені у Реєстрі Боржників № 2 від 16.07.2025 до Позивача підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу 3.
Зміст спірних правовідносин
Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням позичальником взятих на себе зобов`язань перед кредитодавцем за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість.
Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування
До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України).
Відповідно до статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з частиною 1 статті 4, частини 1 статті 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
На підставі ст. ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно зі статтею 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.
Відповідно до статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.
Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.
Згідно з частини 1 статті 626 цього Кодексу, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору вимог закону.
Відповідно до статті 629 цього Кодексу, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини 1 статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно зі ст. ст. 525, 526 цього Кодексу, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту.
Відповідно до частини 2 статті 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Згідно з п. 5 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
У статтях 7 та 8 цього Закону України передбачено, що продавець (виконавець, постачальник) товарів, робіт, послуг в електронній комерції під час своєї діяльності та у разі поширення комерційного електронного повідомлення зобов`язаний забезпечити прямий, простий, стабільний доступ інших учасників відносин у сфері електронної комерції до інформації про себе, визначену законодавством, а покупець, який приймає (акцептує) пропозицію іншої сторони щодо укладення електронного договору, зобов`язаний повідомити про себе інформацію, необхідну для його укладення.
Згідно зі статтею 10 Закону України «Про електронну комерцію», електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт).
Відповідно до частини 3 статті 11 цього Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Згідно з частини 4 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
У частині 6 цієї статті передбачено шляхи надання відповіді особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт), до яких відноситься: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченомуст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
У статті 12 цього Закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно частини 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Відповідно до статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з частиною 1статті 513 цього Кодексу, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Відповідно до статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені.
Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову
Надаючи оцінку аргументам Позивача, суд зауважує, що з підписанням зазначеного кредитного договору між сторонами виникли договірні відносини, спрямовані на набуття цивільних прав та обов`язків.
Як вбачається з матеріалів справи, що підтверджується наявними у справі доказами, Відповідач порушив умови зазначеного кредитного договору у частині своєчасного повернення коштів, тому суд дійшов до висновку, що Позивач правомірно заявив вимогу про стягнення із Відповідача, як боржника, заборгованості за вказаним договором. Позивач взяті на себе за цим договором зобов`язання виконав у повному обсязі, надав кредитні кошти Відповідачу. Однак, Відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконував, чим допустив заборгованість перед Позивачем.
Відповідач не надав суду належних і допустимих доказів на спростування позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», а саме того, що відповідні кошти не зараховані на картковий рахунок позичальника, або доказів того, що вказаний картковий рахунок йому не належить. 
Позивач надав суду докази того, що перехід права вимоги відбувся належним чином, та такі докази були проаналізовані судом у цьому рішенні.
Отже, беручи до уваги те, що Відповідач належним чином не виконував умови кредитного договору, у зв`язку з чим вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, суд дійшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення у повному обсязі.
Розподіл між сторонами судових витрат
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивач при поданні позову до суду сплати 2’422,40 грн судового збору. У зв`язку зі задоволенням позовних вимог, понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати, а саме: судовий збір підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача.
Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Позивач при поданні позову до суду поніс 7’000,00 грн витрат на правничу допомогу. У зв`язку зі задоволенням позовних вимог, понесені Позивачем і документально підтверджені судові витрати, а саме: витрати на правничу допомогу підлягають стягненню з Відповідача на користь Позивача.
Суд також звертає увагу, що при вирішенні питання щодо розміру стягнення витрат на правничу допомогу враховує позицію Верховного Суду, викладену у Постанові від 13.03.2025 у справі № 275/150/22, про те, що суд не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами.
Керуючись ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, ст. ст. 4, 7, 8, 141, 263-265, 273, 280, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -
В И Р І Ш И В :
1. Позов – задовольнити.
2. Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (адреса місцезнаходження: м. Київ, Харківське шосе, будинок 19, офіс 2005; ЄДРПОУ 42986956) заборгованість за кредитним договором № 498026366 від 18.09.2024 у розмірі 37’101,00 грн (тридцять сім тисяч сто одну гривню).
3. Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (адреса місцезнаходження: м. Київ, Харківське шосе, будинок 19, офіс 2005; ЄДРПОУ 42986956) судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2’422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7’000,00 грн.
Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду – якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду . Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя Ольга ПАВЛЮК