Справа № 202/8903/25
Провадження № 2/202/4875/2025

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2025 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпра у складі
головуючого судді Мариніна О.В.
за участі секретаря судового засідання Пєшкічевої А.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 202/8903/25 за позовною заявою Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,-
ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради звернулось до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до державної програми забезпечення населення України послугами водопостачання та водовідведення, КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради надає послуги водопостачання та водовідведення споживачам, які повинні оплачувати дані послуги щомісяця. Так, між КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради та відповідачем встановились фактичні відносини з приводу надання послуг, згідно Рішення Дніпровської міської ради № 526 від 20 квітня 1995 року про розподіл платні за надання населенню комунальних послуг. На підставі вищезазначеного рішення на ім`я ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , був відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 . Заборгованість по вищезазначеному особовому рахунку складає 12 152,36 грн., яку позивач просить стягнути із відповідача. Крім того, посилаючись на ст. 625 ЦК України, просить суд також стягнути з відповідачів суму інфляційного збільшення, яка складає 921,42 грн., а також 118,04 грн. сума 3% річних.
Ухвалою суду від 29.10.2025 року було прийнято позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін і відкрито провадження у справі, установлено сторонам строки для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив на позовну заяву, а також заперечень.
Сторони відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив на позовну заяву, а також заперечення суду не подавали, про розгляд справи були повідомлені належним чином.
Дослідивши надані у справі докази, суд дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_5 зареєстрована в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 23 квітня 2025 року.
Між КП «Дніпроводоканал» та ОСОБА_5 встановилися фактичні відносини з приводу надання послуг водопостачання та водовідведення.
Згідно з Рішенням Дніпропетровської міської ради № 526 від 20 квітня 1995 року про розподіл плати за надання населенню комунальних послуг споживачам, переданим на обслуговування КП «Дніпроводоканал», у зв`язку із чим абоненту ОСОБА_5 відкрито особовий рахунок за № НОМЕР_1 .
Відповідач свої зобов`язання по оплаті послуг з водовідведення та водопостачання не виконує, у зв`язку з чим загальна заборгованість перед позивачем станом на 31.05.2025 року складає 13 192,18 грн., з яких: 12 152,36 грн. сума основного боргу; 118,04 грн. сума 3% річних; 921,42 грн. - інфляційне збільшення.
Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 вищезазначеного Закону комунальні послуги - це послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Пунктом 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживачі зобов`язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Відповідно до ст. 22 Закону України «Про питну воду, витне водопостачання та водовідведення» визначено, що споживачі питної води зобов`язані: своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.
Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору та вимогами цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог за звичаями ділового обороту або інших вимог, які звичайно пред`являються.
Відповідно до частин першої, другої статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством.
Крім того, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.
Зазначеного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в своїй постанові від 16 травня 2018 року у справі №686/21962/15-ц.
При цьому, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина друга статті 625 ЦК України).
При цьому, пунктом 10 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами, що підлягають сплаті кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.
За відсутності оформлених договірних відносин, але в разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг на боржника покладається відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2023цс15.
Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані й тому підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у загальному розмірі 13 192,18 грн., з яких: 12 152,36 грн. сума основного боргу; 118,04 грн. сума 3% річних; 921,42 грн. - інфляційне збільшення.
Відповідно до положень ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 3 028 грн.
Керуючись ст. ст.258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 на користь Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради (код ЄДРПОУ 03341305 п/р НОМЕР_3 в Акціонерному товаристві "Укрсиббанк" в м. Дніпро) суму заборгованості по оплаті послуг з водопостачання та водовідведення з урахуванням 3 % річних та інфляційного збільшення в загальному розмірі 13 192 грн., 18 коп, що складається з основної суми боргу – 12 152 грн., 36 коп., інфляційне збільшення суми боргу в розмірі – 921 грн., 42 коп. та сума 3% річних в розмірі – 118 грн., 04 коп.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 на користь Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради (код ЄДРПОУ 03341305 п/р НОМЕР_3 в Акціонерному товаристві "Укрсиббанк" в м. Дніпро) понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя        О.  В.  Маринін