ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2026 року	справа № 380/20629/25	

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-суддіМартинюка В.Я.,
розглянувши у письмовому провадженні в порядку загального позовного провадження у м.Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування рішення, - 

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому просить:
визнати протиправним та скасувати наказ про призов на військову службу під час загальної мобілізації від 02 вересня 2025 року; 
визнати протиправним та скасувати наказ про зарахування до списків особового складу військової частини.

В обґрунтування позову зазначає, що як військовозобов`язаний, перебував на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідно до вимог законодавства, директором Себечівської гімназії Белзької міської ради Львівської області було подано Звіт про чисельність працюючих та військовозобов`язаних Себечівської гімназії, які заброньовано згідно з переліками посад і професій, станом на 01 січня 2025 року та Списками персонального військового обліку ІІ групи працюючих в Себечівській гімназії Белзької міської ради Львівської області, що були погоджені ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 . Вказує, що зареєструвався в електронному кабінеті у застосунку “Резерв+”. У встановлений законом строк та спосіб уточнив свої особисті дані 10 червня 2024 року. 
Військова частина НОМЕР_1 у відзиві зазначає, що оскаржувані позивачем накази, як акти індивідуальної дії, є реалізованими, а їх дія вичерпана, а тому навіть скасування таких наказів не мало б наслідком автоматичного звільнення позивача з військової служби та припинення його статусу військовослужбовця. після видання наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 02.09.2025 №251 про зарахування позивача до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 на всі види забезпечення, як такого що прибув з ІНФОРМАЦІЯ_3 та призначення його на посаду у військовій частині НОМЕР_1 , виникли нові правовідносини проходження військової служби, особливості яких визначаються Законом №2232-ХІІ. Водночас командир військової частини НОМЕР_1 приймаючи наказ військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 02.09.2025 №251 мав іменний список ІНФОРМАЦІЯ_3 , а позивач був мобілізований згідно наказу відповідача 2, що є достатньою правовою підставою для включення позивача до списків військової частини. Так, командир військової частини НОМЕР_1 не наділений повноваженнями здійснювати перевірку законності призову по мобілізації позивача.
ІНФОРМАЦІЯ_5 у відзиві вказав, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , перебував на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_7 . Відповідно даних, які містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів позивач дійсно уточнив свої військово-облікові дані вчасно, а саме 10.06.2024 року, однак з отриманої інформації від ІНФОРМАЦІЯ_2 на адресу вказаного територіального центру позивач із заявою про надання йому відстрочки від призову не звертався, підтверджуючих документів не надавав. Відповідно до чинного законодавства заброньованим не був. Стверджує, що скасування наказів не призведе до відновлення попереднього становища позивача, адже порядок демобілізації військовослужбовців чітко визначений законом і такий порядок не передбачає випадків демобілізації за рішенням суду про скасування наказу про призов.
ІНФОРМАЦІЯ_8 у відзиві зазначає, що позивач не подав документів на оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, тому правом на відстрочку не користувався, а тому підлягав призову на військову службу під час мобілізації. Доказів, які б підтверджували факт звернення з заявою про оформлення відстрочки позивачем не долучено. Стверджує, що звіт не підтверджує факту. Що позивач був заброньований. Оскільки позивач станом на дату призову не користувався правом на відстрочку, не був заброньованим, його доводи є безпідставними.

03.11.2025 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі.
Ухвалою суду від 11.12.2025 року справу вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою суду занесеною до протоколу судового засідання від 09.02.2026 року продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.
Ухвалою суду занесеною до протоколу судового засідання від 09.03.2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.
Позивач працює на посаді вчителя в Себечівській гімназії Белзської міської ради Львівської області з повним тижневим навантаженням (трудова книжка № НОМЕР_2 ; довідка №45 від 01.09.2025 року).
Відповідно до витягу з мобільного застосунку “Резерв +” позивачем було уточнено свої військово-облікові дані 10.06.2024 року; знято з військового обліку.
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №251 від 02.09.2025 року позивача, призваного ІНФОРМАЦІЯ_7 02.09.2025 року, з 02.09.2025 року зараховано до списків особового складу і на всі види забезпечення; вважається таким, що з 02.09.2025 року справи та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків за посадою з посадовим окладом за 5 тарифним розрядом у розмірі 2820 грн. на місяць.
Представник позивача звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 із адвокатським запитом від 03.09.2025 року, в якому просив надати офіційну інформацію про те чи перебував/перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_9 гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , надати офіційну інформацію про те, чи складались відносно гр. ОСОБА_1 протоколи про вчинення адміністративних правопорушень та чи виносились щодо нього постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень щодо порушень законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію? Надати офіційну інформацію про те, чи надходили у ІНФОРМАЦІЯ_10 з Себечівської гімназії Белзької міської ради Львівської області Звіт про чисельність працюючих та військовозобов?язаних Себечівської гімназії, які заброньовані згідно з переліком посад і професій, зі списками персонального військового обліку ІІ групи працюючих в Себечівській гімназії Белзької міської ради Львівської області? Чи погоджувався вказаний документ службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 ? Чи затримувався гр. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_3 ? Якщо так, то коли саме, де саме, на якій підставі? При наявності надати належним чином копії відповідних документів. Чи скеровувався гр. ОСОБА_1 для проходження ВЛК? Якщо так, то надати належним чином завірені копії скерування на проходження ВЛК та довідки про проходження ВЛК. Чи виносилось ІНФОРМАЦІЯ_9 мобілізаційне розпорядження відносно гр. ОСОБА_1 .? Якщо так, то просив надати належним чином завірену копію відповідного документа та просив повідомити про те, куди саме скерований ОСОБА_1 для проходження військової служби із зазначенням військової частини.
Листом від 12.09.2025 року відповідач повідомив, що позивач перебував на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_9 та 02.09.2025 року був призваний на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період до військової частини НОМЕР_1 . Станом на дату надходження адвокатського запиту з Себечівської гімназії звіт про чисельність працюючих та військовозобов`язаних не надходив. Щодо надання висновку ВЛК про проходження військово-лікарської комісії та інших документів, такий запит є запитом на отримання конфіденційної інформації. 
Відповідно до довідки №805 від 04.09.2025 року, виданої військовою частиною НОМЕР_1 , позивач перебуває на військовій службі по мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 .

Змістом спірних правовідносин є накази наказ про призов на військову службу під час загальної мобілізації; про зарахування до списків особового складу військової частини.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно до статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 “Про введення воєнного стану в Україні” у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України “Про правовий режим воєнного стану” введено в Україні воєнний стан.
Указом Президента України № 69/2022 “Про загальну мобілізацію” від 24.02.2022 оголошено про загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.
Пунктом 8 цього Указу визначено місцевим органам виконавчої влади у взаємодії з територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, за участю органів місцевого самоврядування та із залученням підприємств, установ та організацій усіх форм власності, фізичних осіб - підприємців організувати та забезпечити в установленому порядку:
1) своєчасне оповіщення і прибуття громадян, які призиваються на військову службу, прибуття техніки на збірні пункти та у військові частини;
2) здійснення призову військовозобов`язаних, резервістів на військову службу, їх доставки до військових частин та установ Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України;
3) виділення тимчасово будівель, споруд, земельних ділянок, транспортних та інших матеріально-технічних засобів, надання послуг Збройним Силам України, Національній гвардії України, Службі безпеки України, Державній прикордонній службі України, Державній спеціальній службі транспорту, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України та іншим військовим формуванням України відповідно до мобілізаційних планів.
На час виникнення спірних правовідносин та на дату ухвалення рішення у цій справі на території України продовжує діяти воєнний стан.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України “Про військовий обов`язок і військову службу” від 25.03.1992 № 2232-ХІІ (з наступними змінами та доповненнями; далі – Закон № 2232-ХІІ).
Згідно із ч.1 ст.1 Закону № 2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Частина друга ст.1 Закону №2232-ХІІ передбачає, що військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Відповідно до ч.2 ст.2 цього Закону проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом), за направленням або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту та Національної гвардії України.
Згідно з ч.5 ст.1 Закону № 2232-ХІІ від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.
За змістом ч.9 ст.1 Закону № 2232-ХІІ щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії:
допризовники - особи, які підлягають взяттю на військовий облік;
призовники - особи, які взяті на військовий облік;
військовослужбовці - особи, які проходять військову службу;
військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави;
резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.24 Закону № 2232-ХІІ початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період, вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або день прибуття до Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідних підрозділів розвідувальних органів України.
Згідно з частиною 1 статті 39 Закону № 2232-ХІІ призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”.
На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації, незалежно від місця їх перебування на військовому обліку.
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів регулює Закон України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію” від 21.10.1993 № 3543-XII (з наступними змінами та доповненнями; далі – Закон № 3543-XII).
Статтею 1 Закону №3543-XII визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Відповідно до ч.2 ст.4 Закону № 3543-XII загальна мобілізація проводиться одночасно на всій території України і стосується національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.
Згідно з ч.5 ст.4 Закону № 3543-XII вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначаються Президентом України в рішенні про її проведення.
Обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації визначено статтею 22 Закону № 3543-XII.
Зокрема, приписами частини першої статті 22 Закону №3543-ХІІ встановлено, що громадяни України з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.
Згідно з частиною третьою статті 22 Закону №3543-ХІІ під час мобілізації громадяни зобов`язані військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях; резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин; військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку; військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів; особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.
Призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, забезпечують місцеві органи виконавчої влади та здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів розвідувальних органів України - відповідний підрозділ розвідувальних органів України, осіб, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту) (частина п`ята статті 22 Закону №3543-ХІІ).
Статтею 23 Закону № 3543-XII встановлено вичерпний перелік осіб, яким надається відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації та перелік осіб, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
Згідно з п.2 ч.3 ст.23 Закону № 3543-XII, не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: наукові і науково-педагогічні працівники закладів вищої та фахової передвищої освіти, наукових установ та організацій, які мають науковий ступінь, і педагогічні працівники закладів фахової передвищої освіти, професійної (професійно-технічної) освіти, закладів загальної середньої освіти, за умови що вони працюють відповідно у закладах вищої чи фахової передвищої освіти, наукових установах та організаціях, закладах професійної (професійно-технічної) чи загальної середньої освіти за основним місцем роботи не менш як на 0,75 ставки.
Частина сьома цієї статті передбачає, що перевірка підстав щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення здійснюється територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки.
Постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154 затверджено Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (з наступними змінами та доповненнями; далі – Положення №154).
Відповідно до п.4 Положення №154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки виконують покладені на них завдання у взаємодії з Радою міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими держадміністраціями, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, а також з органами військового управління, з`єднаннями, військовими частинами, навчальними частинами (центрами), установами, організаціями, вищими військовими навчальними закладами та військовими навчальними підрозділами закладів вищої освіти Збройних Сил та інших військових формувань, Держспецзв`язку, правоохоронними та розвідувальними органами, державними органами спеціального призначення з правоохоронними функціями, громадськими організаціями. 
Відповідно до п.8 Положення №154 виконання завдання з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, призову громадян на військову службу покладені саме на районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.
Відповідно до положень п.9 Положення №154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, зокрема здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та розвідувальних органів): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку).
Згідно з п.11 Положення №154 районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації, які надаються в установленому порядку, та проводять перевірку підстав їх надання, ведуть спеціальний облік військовозобов`язаних.
Аналіз наведених правових норм вказує на те, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки наділені повноваженнями щодо призову громадян на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період.
На виконання положень абзацу другого ч.5 ст.22 Закону №3543-XII постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560, з наступними змінами та доповненнями, затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі – Порядок №560).
Пунктом 2 Порядку №560 передбачено, що на військову службу під час мобілізації, на особливий період призиваються резервісти та військовозобов`язані, які придатні до військової служби за станом здоров`я та не мають права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених статтею 23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”, для комплектування (доукомплектування) з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, навчальних частин (центрів) (далі - військові частини) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями (далі - Збройні Сили та інші військові формування).
За приписами абзацу другого п.6 Порядку №560, призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, на особливий період включає:
оповіщення резервістів та військовозобов`язаних про виклик до районного (об`єднаного районного) територіального центру комплектування та соціальної підтримки чи його відділу, міського (районного у містах, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу СБУ або відповідного підрозділу розвідувальних органів України;
прибуття резервістів та військовозобов`язаних до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу СБУ або відповідного підрозділу розвідувальних органів, уточнення своїх персональних даних, внесення відповідних змін у військово-облікові документи та до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів;
проходження резервістами та військовозобов`язаними медичного огляду для визначення придатності до військової служби;
перевірку підстав щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення;
документальне оформлення призову на військову службу під час мобілізації;
відправлення призваних громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період до місць проходження військової служби.
З наведеної норми чітко слідує, що призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, на особливий період передбачає окремі етапи, серед яких слід виділити перевірку підстав щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення.
Представник позивача у позовній заяві зазначає, що з 15 вересня 1992 року, згідно Наказу №408 від 14.08.1992 року по даний час працює на посаді вчителя трудового навчання Себечівської гімназії Белзської міської ради Львівської області з повним тижневим навантаженням.
В матеріалах справи наявний звіт про чисельність працюючих та військовозобов`язаних Себечівської гімназії, які заброньовані згідно з переліками посад і професій, станом на 01.01.2025 року №75 від 20.12.2024 року, адресований начальнику ІНФОРМАЦІЯ_4 , начальнику відділу ОКМС Белзької міської ради, в якому, серед інших, вказаний позивач.
Також в матеріалах справи наявний лист Себечівської гімназії Белзької міської ради Львівської області від 03.09.2025 року, адресований ІНФОРМАЦІЯ_9 , в якому зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 є працівником Себечівської гімназії Белзької міської ради Львівської області та згідно наказу №408 від 14.08.1992р. з 15 вересня 1992 року і по даний час працює на посаді вчителя трудового навчання з повним тижневим навантаженням. 02.09.2025 року о 08.00 год ОСОБА_1 був затриманий працівниками поліції та працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 і з моменту затримання його не було на робочому місці. Просили повідомити Себечівську гімназію Белзької міської ради Львівської області про те, де перебуває наш працівник з 02.09.2025р. і по даний час, адже під час навчального процесу освітній заклад залишився без вчителя. Згідно довідки №45 від 01.09.2025р. ОСОБА_1 є працівником Себечівської гімназії Белзької міської ради Львівської області і працює на посаді вчителя трудового навчання з повним тижневим навантаженням, тобто має право на відстрочку, відповідно до чинного законодавства.
Окрім того, Себечівська гімназія Белзької міської ради Львівської області звернулася до ІНФОРМАЦІЯ_3 із листом від 23.09.2025 року, в якому просила надати офіційне підтвердження щодо мобілізації працівника ОСОБА_1 вчителя трудового навчання і фізичної культури, якого було забрано 02.09.2025 року до лав Збройних Сил України через ІНФОРМАЦІЯ_10 . Дане підтвердження необхідне закладу освіти для оформлення відповідних документів та видання наказу про увільнення працівника від роботи у зв?язку з мобілізацією згідно із вимогами чинного законодавства. Просила терміново надати копію наказу чи довідки про призов/мобілізацію або інший документ, що підтверджує перебування працівника на військовій службі та надати роз?яснення, чи було враховано його право на відстрочку від мобілізації, гарантоване законодавством.
Зазначені обставини вказують на те, що Себечівською гімназією Белзької міської ради Львівської області вчинялися дії з приводу повідомлення відповідача про те, що позивач є вчителем вказаної гімназії та має право на відстрочку від призову на військову службу відповідно до чинного законодавства.
Натомість матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження того, що відповідачами здійснювалась будь-яка перевірка наявності чи відсутності у позивача згаданого права на відстрочку, як цього вимагає ч.7 ст.23 Закону № 3543-XII та абзац другий п.6 Порядку №560.
Вказане, зокрема ними не заперечується.
Враховуючи викладені норми та зазначену обставину, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах ІНФОРМАЦІЯ_7 не було дотримано одного з етапів призову позивача на військову службу під час мобілізації, передбачених Порядком №560.
Як наслідок, оскільки мобілізація позивача проведена без дотримання одного з етапів (перевірку підстав щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення), за наявності інформації про підстави щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, як наслідок не може уважатись таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, спірний наказ командира військової частини НОМЕР_1 №251 від 02.09.2025 року.
Відтак, позовні вимоги у даному випадку є підставними та обгрунтованими.

При цьому, судом не беруться до уваги інші аргументи відповідачів, з огляду на встановлені обставини.

Підсумовуючи викладене, суд уважає, що під час розгляду справи встановлено невідповідність мобілізації та спірного наказу критеріям правомірності передбачених п.1 та п.3 ч.2 ст.2 КАС України. 

Що стосується судового збору, то, в силу положень ст.139 КАС України, такий, оскільки позов задоволено повністю, належить присудити з ІНФОРМАЦІЯ_2 , як з особи, що первинно допустила порушення.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд, –

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо мобілізації 02.09.2025 року ОСОБА_1 .
Визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 №251 від 02.09.2025 року.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) судовий збір, сплачений за подання цього позову у розмірі 1221 (одну тисячу двісті двадцять одну) грн. 20 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський оружний адміністративний суд, а у разі реєстрації офіційної електронної адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя	Мартинюк Віталій Ярославович