РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №:755/11677/25
Провадження №: 2/755/4824/26

"16" березня 2026 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді: Гончарука В.П.,
за участю секретаря - Оніщука Р.О.
представника позивача - Карасалович А.Г.
відповідача - ОСОБА_1 ,
представника відповідача - ОСОБА_11
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, суд, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач - Орган опіки та піклування Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації звернувся до суду з позовом до  ОСОБА_1  про позбавлення батьківських прав відносно її малолітнього сина  ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також стягнути з відповідачів аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_3 в розмірі частини всіх її доходів але не менше 50% від прожиткового мінімуму для віку дитини з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття.
Вимоги позивача обгрунтовані тим, що в Службі у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м.Києві державної адміністрації на первинному обліку дітей - сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування перебуває малолітній  ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Розпорядженням Дніпровської районної в м.Києві державної адміністрації від 22.07.2024 р. №485 «Про надання статусу малолітній дитині» ОСОБА_4 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, у зв`язку з тим, що рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 10 квітня 2024 р. було відібрано малолітнього ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 від матері ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , без позбавлення її батьківських прав .
Відповідно до висновку лікарсько - консультативної комісії закладу охорони здоров`я про наявність у батька , матері дитини тривалої хвороби , яка перешкоджає виконанню батьківських обов`язків від 7 березня 2025 р. №155, виданий КНП «Міський заклад з надання психіатричної допомоги» ОСОБА_1 має психічне захворювання.
Батько малолітнього ОСОБА_3 – ОСОБА_10 відбуває покарання в «Бердичівському виправному центрі №108».
20 жовтня 2023 р. малолітнього ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 було передано на проживання до патронатної сім`ї ОСОБА_6 .
З 31 жовтня 2024 р. та по даний час малолітній ОСОБА_7 проживає в дитячому будинку сімейного типу (ДБСТ) родини ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до якого був влаштований на виховання розпорядженням Дніпровської районної в м.Києві державної адміністрації від 25.10.2024 р. №673 «Про влаштування малолітньої дитини до дитячого будинку сімейного типу».
ОСОБА_1 з часу влаштування її сина до ДБСТ повідомила третю особу - Службу у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м.Києві що має намір повернути свого сина ОСОБА_3 та в подальшому виховувати його.
Останній було роз`яснено щодо особистого її звернення до суду , але відповідач з відповідною заявою протягом року до суду не звернулася , психічний стан її здоров`я погіршився, веде себе агресивно , не проходить курс лікування, без дозволу батьків - вихователів вчиняє дії спрямовані на побачення зі свої сином ОСОБА_3 , приходь до шкоди, слідкує за своїм сином, чим психічно травмує свого сина.
Відповідач ОСОБА_1 неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ст.ст. 173, ч.1,2 ст. 178, 175-1,183 КУпАП.
Відповідно до висновку органу опіки та піклування Дніпровської районної в м.Києві державної адміністорації від 12 червня 2025 р. №103-5569 ( протокол засідання комісії №11 від 11 червня 2025 р.) було вирішено про доцільність позбавлення батьківських прав  ОСОБА_1 стосовно її сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку з тим, що остання ухилилася від виховання та утримання дитини.
У відповідності до абзаців 6,8 пункту 8 Порядку провадження органами опіки і піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінетів міністрів України від 24 вересня 2008 року №866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини», служба у справах дітей за участю інших структурних підрозділів районної, районної в м.Києві та Севастополі держадмістрації , виконавчого органу міської, районної у місті, сільської, селищної ради, у тому числі об`єднаної територіальної громади здійснює підготовку документів для звернення органу опіки та піклування до суду про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав , якщо протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками , служба у справах дітей за місцем проживання дитини , позбавленої батьківського піклування, зобов`язана вжити заходів до позбавлення батьків їх батьківських прав.
Позивач обгрунтовує свої вимоги ст.ст. 164, 165, 166, 180 - 183 СК України.
Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 27 червня 2025 р. по даній справі було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження.
В судовому засіданні представник, наполягав на задоволені позову з обставин викладених в позовній заяві, вказуючи на те, що відповідач не зібрала відповідні документи те не звернулася до суду щодо повернення дитини, але при цьому не оспорювалося того факту, що відповідач ОСОБА_1 пройшла курс лікування, на даний час поведінка останньої змінилася на краще, відповідач працевлаштувалася та остання здійснює дії спрямовані на побачення зі своїм сином. 
Відповідач та її представник в судовому засіданні категорично заперечували щодо задоволення позову , мотивуючи це тим, що правових підстав для задоволення позову не має, так - як дійсно певний час відповідач ОСОБА_1 не могла піклуватися про свого сина ОСОБА_3 через наявні у відповідача психічні розлади, але відповідач ОСОБА_1 пройшла курс лікування та на даний час постійно вживає ліки, її психічний стан стабілізувався, відповідач працевлаштувалася та має постійне джерело доходів, зробила ремонт в кімнаті свого сина ОСОБА_3 , створивши всі належні умови для проживання, навчання та виховання свого сина та бажає повернути свого сина й проживати з ним разом, виховувати та піклуватися про сивого сина. 
В судовому засіданні також було опитано малолітнього ОСОБА_2 , який пояснив, що він сумує за своєю матір`ю та бажає повернутися до останньої й проживати разом з нею, вказуючи на те, що він періодично спілкується зі своєю мамою по телефону коли є можливість, зустрічається з нею, остання передає йому подарунки та вважає, що йому буде краще проживати саме з мамою.
Суд заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи дійшов наступного, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у відповідача ОСОБА_1 та третьої особи ОСОБА_10 народився син ОСОБА_3 .
19.12.2019 р. ОСОБА_1 було видано пенсійне посвідчення строком до 30.11.2020 р. та призначено пенсійне забезпечення по інвалідності 2 - ї групи ( загальне захворювання) .
Розпорядженням Дніпровської районної в м.Києві державної адміністрації від 22.07.2024 р. №485 «Про надання статусу малолітній дитині» ОСОБА_4 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, у зв`язку з тим, що рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 10 квітня 2024 р. було відібрано малолітнього ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 від матері ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , без позбавлення її батьківських прав .
Відповідно до висновку лікарсько - консультативної комісії закладу охорони здоров`я про наявність у батька , матері дитини тривалої хвороби , яка перешкоджає виконанню батьківських обов`язків від 7 березня 2025 р. №155, виданий КНП «Міський заклад з надання психіатричної допомоги» ОСОБА_1 має психічне захворювання.
Батько малолітнього ОСОБА_3 – ОСОБА_10 відбуває покарання в «Бердичівському виправному центрі №108».
20 жовтня 2023 р. малолітнього ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 було передано на проживання до патронатної сім`ї ОСОБА_6 .
З 31 жовтня 2024 р. та по даний час малолітній ОСОБА_7 проживає в дитячому будинку сімейного типу (ДБСТ) родини ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до якого був влаштований на виховання розпорядженням Дніпровської районної в м.Києві державної адміністрації від 25.10.2024 р. №673 «Про влаштування малолітньої дитини до дитячого будинку сімейного типу».
Відповідно до висновку органу опіки та піклування Дніпровської районної в м.Києві державної адміністорації від 12 червня 2025 р. №103-5569 ( протокол засідання комісії №11 від 11 червня 2025 р.) було вирішено про доцільність позбавлення батьківських прав  ОСОБА_1 стосовно її сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку з тим, що остання ухилилася від виховання та утримання дитини.
Як убачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 не займалася збором документів та не звернулася до суду з заявою щодо повернення дитини.
У відповідності до Порядку провадження органами опіки і піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінетів міністрів України від 24 вересня 2008 року №866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини», служба у справах дітей за участю інших структурних підрозділів районної, районної в м.Києві та Севастополі держадмістрації , виконавчого органу міської, районної у місті, сільської, селищної ради, у тому числі об`єднаної територіальної громади здійснює підготовку документів для звернення органу опіки та піклування до суду про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав , якщо протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками , служба у справах дітей за місцем проживання дитини , позбавленої батьківського піклування, зобов`язана вжити заходів до позбавлення батьків їх батьківських прав.
Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.
Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
У п. 15 Постанова Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007 року роз`яснює, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Пункт 16 зазначеної Постанови роз`яснює, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Як убачається з матеріалів справи, що відповідач ОСОБА_1 на даний час пройшла курс лікування, працевлаштувалася, має сталий дохід, житло в якому зроблено ремонт та створено належні умови для проживання малолітнього сина та має бажання пікліватися, опікуватися, виховувати та забезпечувати про свого сина. 
Згідно із ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.
Із системного тлумачення ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст.ст.7,141,159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.
У рішенні Європейського суду від 18 грудня 2008р. по справі "Савіни проти України" зазначається "що хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини." 
Статтею 76 ЦПК України визначено, що  доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами:
1) письмовими, речовими і електронними доказами;
2) висновками експертів;
3) показаннями свідків.
Також статтями 80,81 даного Кодексу визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи вище викладене, повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази на підставі вказаних норм закону, суд приходить до висновку про не доцільність в задоволенні заявлених вимог про позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_1 та як наслідок стягнення з останньої аліментів на утримання дитини.
Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до Глави 8 ЦПК України .
Керуючись ст.ст.12, 15 Закону України «Про охорону дитинства» ст. ст. 164,141,180,181,73,153,157 СК України,ст.ст..81,12,141,81,76,89,49,258,263,265,268,273, 280 ЦПК, суд-

У Х В А Л И В: 

В задоволені позову Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення алвментів - відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 16.03.2026р.

Суддя: