Справа № 676/493/26
Номер провадження 2/676/2084/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(з а о ч н е) 
16 квітня 2026 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого судді Гладій Л.М.,
за участі секретаря судового засідання Сенчишеної Р.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні в залі суду справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором, - 

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 2106017227381 від 01.03.2021 року в розмірі 47 979,00 грн., судового збору в розмірі 2 662,40 грн., витрат на правову допомогу в розмірі 16 000,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог представник посилається на те, що 01.03.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» - первісним позичальником та ОСОБА_1 укладено Договір про надання фінансових послуг № 2106017227381 (надалі - Кредитний договір), відповідно до якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» надало відповідачу грошові кошти в сумі 3 000,00 грн. строком 1 рік, які відповідач зобов`язався повернути в строк визначений договором та сплатити проценти за користування кредитом. Далі, 01.12.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір № 1-12, відповідно до якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за Кредитними договорами до позичальників, в тому числі за Договором № 2106017227381. В свою чергу, 10.01.2023 року було укладено Договір № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за Кредитними договорами, в тому числі за Договором № 2106017227381, який укладений між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 . Разом з тим, після відступлення позивачу прав грошової вимоги до відповідача за вказаним вище Кредитним договором відповідач не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки позивача, ні на рахунки попередніх кредиторів. Загальний розмір заборгованості щодо повернення кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з позичальника станом на день звернення з позовом до суду становить 47 979,00 грн., з яких: 3 000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 44 979,00 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на дату відступлення права вимоги. З огляду на викладене, представник позивача просить суд стягнути на його користь з відповідача заборгованість за Кредитним договором № 2106017227381 від 01.03.2021 року в розмірі 47 979,00 грн., судовий збір в розмірі 2 662,40 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 16 000,00 грн.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду справи судом повідомлений належним чином, однак в позовній заяві зазначав про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує і не заперечує про ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась, про місце і час розгляду справи судом повідомлена належним чином, однак про причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не подала, тому суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення.

Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явилися, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ст.274 Цивільного процесуального кодексу України - ЦПК України) в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у ч.4 цієї статті.
За змістом ст.279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак, відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню ч.8 ст.178 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами.
Враховуючи вимоги ст.280 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини.
Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п.3 ч.1 ст.3 ЦК України, а в ч.1 ст.626 ЦК України зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Частиною першою ст.638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» (в редакції, яка діяла на момент укладання кредитного договору) визначено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Судом встановлено, що 01.03.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування», яке є первісним позичальником та ОСОБА_1 укладено Договір про надання фінансових послуг № 2106017227381 «Стандартний», за умовами якого, Товариство зобов`язалось надати позичальнику кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті та складає 3 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил (п. 1.1 Договору).
Відповідно до умов договору товариство надало позичальнику кредит в сумі 3 000,00 грн. на орієнтовний строк 16 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом.
Згідно з п. 1.4 договору, проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.а; в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.б; г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною в п. 1.4.в; д) тип процентної ставки фіксована.
В разі, якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 16 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом (п. 1.4.2 Договору)
Пунктом 1.9 договору сторони визначили граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору) один рік.

Відповідно до п. 4.3 договору сторони дійшли згоди про те, що у всіх відносинах між позичальником та товариством у разі укладення електронного договору у якості підпису сторін буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис.
Також 01.03.2021 року відповідач підписав Додаток № 1 до Кредитного договору «Заяву-анкету», Додаток № 2 до Договору «Графік платежів», а також Додаток № 3 Паспорт споживчого кредиту (Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма)).
Кредитодавцем, на виконання умов договору відповідачу було надано кредитні кошти в розмірі 3 000,00 грн. шляхом перерахунку на банківську картку відповідача № НОМЕР_1 за допомогою системи ТОВ «ФК «Вей Фор Пей», що підтверджується копією листа ТОВ «ФК «Вей Фор Пей» від 09.12.2025 року адресованого ТОВ «Служба миттєвого кредитування».
Враховуючи викладене вище та положення чинного законодавства України про принцип свободи договору, відповідач мав можливість не вступати у кредитні відносини, натомість погодив зі своєї сторони всі умови договору, підписавши його зміст без будь-яких застережень. При цьому, Договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором, використання якого не можливе без проходження відповідачем попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, та без здійснення входу ним на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету.
Отже, з наданих доказів вбачається, що під час укладення Договору про надання фінансових послуг № 2106017227381 «Стандартний» від 01.03.2021 року сторонами було досягнуто згоди з усіх його істотних умов, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого Договору на таких умовах, шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Таким чином укладений між сторонами договір є обов`язковим до виконання.
Також, судом встановлено, що 01.12.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір № 1-12, відповідно до якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за Договором № 2106017227381.
Факт укладення вказаного Договору підтверджується долученими до матеріалів справи копією Акту приймання-передачі реєстру боржників за Договором факторингу № 1-12 від 01.12.2021 року та копією платіжного доручення № 307600018 від 03.12.2021 року про сплату коштів за договором факторингу № 1-12 від 01.12.2021 року.
Згідно з Витягом з реєстру боржників до Договору факторингу № 1-12 від 01.12.2021 року до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за Кредитним договором № 2106017227381, заборгованість за яким станом на день звернення з позовом до суду становить 47 979,00 грн., з яких: 3 000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 44 979,00 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на дату відступлення права вимоги.
В подальшому, 10.01.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за Кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 2106017227381.
Факт укладення вказаного договору, підтверджується підписаними сторонами та долученими до матеріалів справи Актом прийому-передачі реєстру боржників за Договором № 10-01/2023 та Актом зарахування зустрічних однорідних вимог від 28.02.2023 року.
Згідно з Витягом з реєстру боржників до договору № 10-01/2023 до ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» перейшло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за Кредитним договором № 2106017227381, заборгованість за яким станом на день звернення з позовом до суду становить 47 979,00 грн., з яких: 3 000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 44 979,00 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на дату відступлення права вимоги.
Згідно зі ст.ст.512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) і до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 року у справі № 6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.
Отже, суд встановив що до позивача перейшло право вимоги за Кредитним договором до боржника № 2106017227381.
З матеріалів справи вбачається, що боржник належним чином не виконував умови Кредитного договору, внаслідок чого, у ОСОБА_1 утворилася заборгованість.
На підтвердження суми заборгованості відповідача за Договором про надання фінансових послуг № 2106017227381 «Стандартний» від 01.03.2021 року позивачем додано детальні розрахунки заборгованості, з яких вбачається, що заборгованість відповідача станом на день звернення з позовом до суду становить 47 979,00 грн., з яких: 3 000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 44 979,00 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на дату відступлення права вимоги.
При цьому, позивач, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності, просить стягнути заборгованість у розмірі 47 979,00 грн., з яких: 3 000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 44 979,00 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на дату відступлення права вимоги.
Суд вважає, що наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитом в сумі 47 979,00 грн. здійснено в межах погодженого сторонами строку договору з застосуванням процентної ставки визначеної договором, а тому є вірним та таким, що не суперечить умовам Кредитного договору.
У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).
Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Отже, суд встановив, що відповідачу ОСОБА_1 на підставі Кредитного договору було надано кредит в сумі 3 000,00 грн., строком на 1 рік зі сплатою процентів за користування кредитом, але відповідач взяті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту та процентів не виконує в повному обсязі, чим істотно порушує умови укладеного договору.
Враховуючи викладене вище, суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, а також враховуючи те, що відповідач не належно виконує свої зобов`язання за укладеним договором й відповідно не надав суду доказів на спростування вказаного, приходить до висновку, що позов ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.
Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволених позовних вимог.
Також представник позивача просив стягнути з відповідача понесені судові витрати на правову допомогу в розмірі 16 000,00 грн.

Відповідно до ч.ч.1-5 ст.137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» 01.07.2024 року був укладений Договір про надання правової допомоги № 01-07/2024. До позову додано копію прайс-листа АО «Лігал Ассістанс»; копію заявки на надання юридичної допомоги № 620 від 01.12.2025 року; копію витягу з акту № 17 про надання юридичної допомоги від 31.12.2025 на суму 16 000,00 грн.
Зі змісту Витягу з Акту № 17 про надання юридичної допомоги від 31.12.2025 року вбачається, що адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» в особі керуючого партнера Т.В. Бурдюг відповідно до Заявки на надання юридичної допомоги щодо примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 позивачу ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» надано наступні послуги: Надання усної консультації з вивченням документів 2 год. по 2 000,00 грн., всього 4 000,00 грн.; складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду 4 год. по 3 000,00 грн., всього 16 000,00 грн.
Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Разом з тим, відповідач правом подання клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, та доведення їх неспівмірності не скористався.
При цьому, суд враховує, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено, чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного суду, зокрема, постановами Верховного Суду від 23 грудня 2021 року у справі №923/560/17, від 10 листопада 2021 року у справі № 329/766/18, від 01 вересня 2021 року у справі №178/1522/18.
Крім того, суд під час вирішення питання про розподіл судових витрат може не тільки за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката, а і з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами третьою - п`ятою та дев`ятою ст.141 ЦПК України, не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
Аналогічна позиція відображена в п.119 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21.
Однак, виходячи із положень ч.3 ст.141 ЦПК України, враховуючи співмірність складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, критерію їх необхідності та значимості таких дій у справі, виходячи з її конкретних обставин, а також за відсутності клопотання відповідача про їх зменшення, суд вважає, що витрати на правничу допомогу в заявленому розмірі підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.11,12 Закону України «Про електронну комерцію», ст.ст.512, 514, 525, 526, 527, 530, 610, 625, 626, 634, 638, 1054, п.18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, ст.ст.7 ч. 13, 12, 76-81, 89, 137, 141, 178 ч. 8, 259 ч. 1, 2, 263-265, 273, 275, 279 ч. 5, 280-283, 289 ЦПК України суд, -
У Х В А Л И В:
Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за Кредитним договором № 2106017227381 від 01.03.2021 року в розмірі 47 979,00 грн., з яких: 3 000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 44 979,00 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на дату відступлення права вимоги.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» судовий збір в розмірі 2 662,40 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» судові витрати у виді витрат на правову допомогу в розмірі 16 000,00 грн.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», код ЄДРПОУ: 44276926, місцезнаходження: вул. Мечнікова, буд.3, офіс 306 м. Київ поштовий індекс 01133.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Інші учасники справи, а також відповідачі у разі залишення заяви про оскарження заочного рішення без задоволення, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 16 березня 2026 року.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Л.М. Гладій