ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м. Львів, вул. Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2026 р. Справа №914/3443/25

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії: головуючий суддя Міліціанов Р.В., судді Зварич О.В., Ржепецький В.О., при секретарі Залуцькому Д.Т., розглянувши у відкритому судовому матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Релеванте» на Рішення Господарського суду Львівської області (Суддя Р.І. Матвіїв) від 19.01.2026 (повне рішення складено 20.01.2026) у справі 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Релеванте», м. Дніпро 
до Військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 
про визнання наявності істотної зміни обставин, внесення змін до державного контракту (договору підряду)

за участю представників сторін:
позивача: С. Дорошенко (в режимі ВКЗ),
відповідача: О. Мазан.

ВСТАНОВИВ:
Рішенням Господарського суду Львівської області від 19.01.2026 у справі №914/3443/25 у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Релеванте» до Військової частини НОМЕР_1 про визнання наявності істотної зміни обставин, внесення змін до державного контракту (договору підряду) відмовлено повністю.
Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, 28.01.2026 ТОВ «Релеванте» звернулося до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить відкрити провадження, скасувати зазначене рішення та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 03.02.2026 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Релеванте» на Рішення Господарського суду Львівської області від 19.01.2026 у справі №914/3443/25 залишено без руху для усунення недоліків. Встановлено апелянту спосіб для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом надання суду: доказів сплати судового збору в сумі 7 267,20 грн за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.
Ухвалою суду від 16.02.2026 відкрито апеляційне провадження, призначено розгляд апеляційної скарги на 04.03.2026.
23.02.2026 надійшов відзив (вх.№01-04/1590/26) на апеляційну скаргу.
У судове засідання 04.03.2026 прибули представники сторін, які підтримали позиції, висловлені у процесуальних заявах по суті розгляду апеляційної скарги.
Апеляційну скаргу розглянуто в межах процесуальних строків, визначених ст. 273 ГПК України.

1. Короткий зміст позовних вимог.
Позовні вимоги обґрунтовані тими обставинами, що відповідач ухиляється від підписання акта готовності об`єкта до експлуатації, натомість висловлює претензії стосовно порушення умов договору та необхідність сплати позивачем штрафних санкцій у розмірі 1 568 319,68 грн. Позивач стверджує, що після укладення контракту істотно змінилися обставини, які впливають на виконання зобов`язання і якби позивачу було відомо про них, то він би намагався укласти договір на інших умовах або відмовився б від його укладення.
Позивач не заперечує права відповідача на одностороннє припинення договору 03.07.2025, однак вважає за необхідне внести зміни в договір щодо реальних та об`єктивних строків для виконання договірних зобов`язань. Тому просить суд:
1) визнати наявність істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні державного контракту (договору підряду) на будівництво фортифікаційних споруд № 141/D від 06.05.2025;
2) внести зміни до державного контракту внаслідок істотної зміни обставин:
- пункт 3.1 змінити та викласти в наступній редакції: « 3.1. Строки виконання робіт за цим договором визначені календарним графіком виконання робіт (додаток 4) та встановлюються до 03 липня 2025 року включно»;
- в календарному плані виконання робіт (додаток 4 до державного контракту (договору підряду) на будівництво фортифікаційних споруд змінити строки виконання пунктів 1 – 6 та встановити наступні кінцеві дати виконання робіт: в п. 1 до 03.07.2025, в п. 2 до 03.07.2025, в п. 3 до 03.07.2025, в п. 4 до 03.07.2025, в п. 5 до 03.07.2025, в п. 6 до 03.07.2025.

2. Короткий зміст оскаржуваного процесуального рішення суду першої інстанції.
Рішенням Господарського суду Львівської області від 19.01.2026 у справі №914/3443/25 у задоволенні позову відмовлено повністю.
Рішення суду мотивоване тим, що враховуючи обставини справи, подані докази та пояснення сторін, зміни істотних обставин після підписання договору від 06.05.2025 не відбулося. Тому перша позовна вимога (про визнання наявності істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні державного контракту (договору підряду) на будівництво фортифікаційних споруд № 141/D від 06.05.2025) задоволенню не підлягає.
Підстави для внесення змін в договір, визначені позивачем: тривалі тривоги, погані погодні умови, не є підставами для внесення змін у договір, враховуючи ч.2 ст.625 ЦК України. 

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Релеванте» апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи; порушено норми процесуального права при наданні висновків в пунктах 4.10-4.11 оскаржуваного рішення (щодо норми опадів); допущено підміну понять внаслідок не з`ясування обставин, що мають значення для справи; неправильно застосовано норми матеріального права в пунктах 4.20 та 4.27 рішення; не з`ясовано обставини, що мають значення для справи.
Жодної «згоди» (двостороннього волевиявлення) щодо припинення договору сторони не досягали. Мала місце одностороння дія Відповідача односторонній правочин), яку Позивач вважає безпідставною.
Однак, у п. 4.2 рішення суд стверджує про нібито «визнання сторонами» того, що договір розірвано саме через порушення строків виконання робіт.
Судом першої інстанції не було встановлено такі обставини, як «…досягли згоди припинити відносини на тій стадії, на якій вони були в липні 2025 року…» та «…саме з підстав порушення строків виконання робіт…», а його висновки про непослідовну поведінку Позивача у відносинах з відповідачем є необґрунтованими.
Суд першої інстанції без відповідних доказів вкотре прийняв сторону Відповідача та зазначає про недоведеність тих чи інших обставин Позивачем, хоча саме Відповідач не надав жодних доказів на спростування позиції Позивача, які б суд міг оцінити зі сторони їх вірогідності.
Відповідачем не було надано жодного доказу на спростування тверджень та доводів Позивача щодо впливу саме сигналу повітряної тривоги на виконання умов Договору підряду.
Ці обставини призвели до неправомірного та необґрунтованого включення до мотивувальної частини оскаржуваного рішення пунктів 4.6, 4.9, 4.10, 4.11, 4.12, 4.14, 4.21, 4.25, 4.29, які суперечать обставинам справи та не були встановлені у визначений процесуальним законодавством спосіб.

4. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи. 
Військова частина НОМЕР_1 подала відзив (вх.№01-04/1590/26) на апеляційну скаргу, у якому зазначає, що станом на 20.06.2025 (дата завершення робіт згідно п. 3.1 Договору та Календарного графіку виконання робіт (Додаток 4 до Договору)) не були завершені всі роботи з будівництва Об`єкту, а отже був наявний факт порушення Підрядником строків виконання робіт, військова частина НОМЕР_1 листом від 23.06.2025 № 5/538 повідомила ТОВ «РЕЛЕВАНТЕ» про розірвання Державного контракту (Договору підряду) на будівництво фортифікаційних споруд № 141/4Д від 06.05.2025, який отримано Підрядником нарочно 28.06.2025, що підтверджується відміткою на даному листі. Відтак, даний Договір розірваний між сторонами 03.07.2025. При цьому, підставою для розірвання Договору було порушення строків виконання робіт Підрядником, про що було зазначено в листі Відповідача від 23.06.2025 № 5/538. Під час розгляду справи в суді 1 інстанції Позивач визнав як наявність факту розірвання Договору, так і дати з якої Договір вважався розірваним, тобто з 03.07.2025.
Позивачем не надано доказів наявності форс-мажорних обставин внаслідок опадів, як і не надано сертифіката торгово-промислової палати, що б був підставою для внесення змін до Договору на час його дії або звільняв би його від відповідальності. Більш того, Позивачем не доведено, що відбувалась зміна істотних обставин по причині опадів.
Заяви про приєднання до апеляційної скарги не надходили (ст. 265 ГПК України).

5. Межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції.
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції (стаття 269 ГПК України).

6. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставин, а також обставин, встановлені судом апеляційної інстанції.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Релеванте», як підрядник, та Військова частина НОМЕР_1 , як замовник, 06.05.2025 уклали державний контракт (договір підряду) №141/4D, відповідно до якого замовник доручив, а підрядник зобов`язується на свій ризик власними силами виконати роботи з будівництва об`єкта «Нове будівництво лінії невибухових інженерних загороджень № 2.2 в Харківській області», а замовник зобов`язується прийняти виконані на умовах договору роботи та оплатити їх вартість.
Роботи виконуються в терміни, обумовлені календарним графік виконання робіт (додаток 4), що є невід`ємною частиною договору (п. 1.4).
Вартість робіт визначена додатком № 1 і становить 112 248 921,34 грн, в тому числі ПДВ 18 708 153,56 грн, та є складовою частиною вартістю робіт по об`єкту в межах зведеного кошторису розрахунку вартості будівництва об`єкта (п. 2.1).
Розділом 3 договору регламентовано строки виконання робіт. Так, строки виконання робіт визначені календарним графіком виконання робіт (додаток 4) та встановлюються до 20.06.2025 включно (п. 3.1). Підрядник розпочинає виконання робіт згідно з календарним графіком, але не пізніше 5 календарних днів після підписання договору підряду (п. 3.2). Строки виконання робіт можуть змінюватись із внесенням відповідних змін у договір в разі виникнення обставин непереборної сили (п. 3.3). Після закінчення виконання робіт підрядник письмово повідомляє про це замовника. Датою закінчення робіт за договором вважається дата підписання акта готовності об`єкта до експлуатації, складеного уповноваженими представниками замовника разом із представниками підрядника (п. 3.4).
Одним із обов`язків підрядника є інформувати замовника про хід виконання зобов`язань за договором, обставин, що перешкоджають його виконанню, а також про заходи, необхідні для їх усунення (пп. 4.4.19) у разі дострокового припинення відносин по договору (розірвання, у тому числі в односторонньому порядку, відмова замовника від договору) упродовж п`яти днів з дати розірвання договору передати по акту об`єкт незавершеного будівництва та будівельний майданчик разом з проєктною документацією (пп. 4.4.21).
Розділом 10 регламентовано порядок приймання – передачі робіт, розділом 11 – розрахунки за виконані роботи, а розділом 18 – порядок внесення змін до договору та порядок його розірвання.
Зміни до договору вносяться у письмовій формі та оформляються шляхом укладення відповідної додаткової угоди, яка підписується уповноваженими представниками обох сторін, скріплюється печатками (за наявності) та є невід`ємною частиною цього договору. Пропозицію щодо внесення змін може зробити кожна зі сторін. 
Додатком до договору № 1 узгоджено договірну ціну – 112 248,92134 тис. грн.
Додатком № 2 до договору затверджено підсумкову відомість ресурсів на суму 61 246 333,61 грн.
Додатком № 4 затверджено календарний графік виконання робіт, відповідно до якого влаштування першого рубежу загороджень заплановано на 01 – 20 червня 2025 року, влаштування другого рубежу загороджень – 01 – 31 травня, 01 червня 2025 року, влаштування третього рубежу загороджень – 5 травня – 15 червня 2025 року, влаштування четвертого рубежу загороджень – 01 травня – 15 червня 2025 року, влаштування п`ятого рубежу загороджень – 12 травня – 15 червня 2025 року, влаштування шостого рубежу загороджень – 01 – 20 червня 2025 року.
Додатком № 5 затверджено план фінансування робіт: травень – 55 000 000,00 грн, червень – 57 248 921,34 грн., разом 112 248 921,34 грн. 
Сторони 19.06.2025 підписали додаткову угоду № 1 до договору підряду, відповідно до якої домовилися зменшити вартість робіт по договору на суму 561,33 грн у зв`язку з чим внести зміни в п. 2.1 договору: « 2.1. Вартість робіт по договору визначена за договірною ціною (додаток 1) і становить: 112 248 360,01 грн, в тому числі ПДВ 18 708 060,00 грн, та є складовою частиною вартістю робіт по об`єкту в межах зведеного кошторису розрахунку вартості будівництва об`єкта.».
З урахуванням додаткової угоди сторони підписали договірну ціну – 11 224 8,36001 тис. грн; підсумкову відомість ресурсів – 61 246 333,61 грн; план фінансування робіт: травень – 33 674 670,0400 грн, червень – 78 573 689,61 грн, разом 112 248 360,01 грн. 
Командир Військової частини НОМЕР_1 затвердив акт приймання – передачі будівельного майданчика від 01.05.2025.
Сторони підписали акт № 1 приймання виконаних будівельних робіт за травень 2025 року на суму 22 416 850,88 грн, а також довідку про вартість виконаних будівельних робіт на таку ж суму, складені 05.06.2025.
05.06.2025 сторони підписали акт № 2 приймання виконаних будівельних робіт за травень на суму 11 259 003,74 грн і довідку про вартість виконаних будівельних робіт, складені 05.06.2025 на таку ж суму.
19.06.2025 сторони підписали акт № 3 приймання виконаних будівельних робіт за червень 2025 року на суму 22 847 568,64 грн, а також довідку про вартість виконаних будівельних робіт на цю ж суму. 
Позивач звернувся до відповідача із повідомленням від 19.06.2025 про закінчення виконання робіт (отримано відповідачем 10.07.2025 згідно з штампом про вхідну кореспонденцію), про вартість основних фондів, які підлягають передачі, становить 56 523 423,26 грн, у тому числі будівельні роботи 45 637 362,85 грн, інші витрати – 1 886 060,41 грн. Повідомлення отримано відповідачем 10.07.2025. 
Відповідач листом від 23.06.2025 повідомив позивача, що останній не виконав у строк до 20.06.2025 роботи у повному обсязі, у зв`язку з чим повідомляє про розірвання договору. 
Сторони підписали 08.08.2025 акт № 4 (коригування акта № 3) приймання виконаних будівельних робіт за липень 2025 року на суму 3 514 781,90 грн. 
Сторони підписали акт звірки взаємних розрахунків за період 06.05.2025 – 26.06.2025 на суму 56 523 423,26 грн станом на 15.07.2025, відповідно до якого заборгованість відсутня.
Відповідач надіслав позивачу претензію від 04.07.2025 про сплату 1 568 319,68 грн пені за порушення строків виконання робіт; вимагав сплатити штрафну санкцію упродовж місяця з дня одержання претензії. Претензія отримана позивачем 15.07.2025.
Відповідаючи на претензію, позивач надав лист від 14.07.2025, в якому описав причини, не залежні від підрядника, що спричинили уповільнення виконання робіт по договору, щодо відсутності вини підрядника у порушенні строків виконання зобов`язань, а також щодо неправильності розрахунку суми штрафних санкцій і їх величини порівняно зі збитками замовника, щодо необхідності продовження термінів виконання робіт в межах розумних строків. Просив не застосовувати штрафних санкцій, у випадку невизнання факту відсутності вини здійснити повторний розрахунок суми штрафних санкцій, розглянути і підписати проєкт додаткової угоди, не чинити перешкод в закінчення виконання робіт.
Проєктом додаткової угоди позивач пропонував погодити новий календарний графік виконання робіт зі строком виконання робіт до 31.07.2025. Докази надіслання відповіді від 14.07.2025 з примірниками проєктів додаткової угоди 06.11.2025 долучені до позову. 
Відповідно до п. 19.10 контракту повідомлення, претензії, що направляються сторонами, повинні надаватися належним чином відповідній стороні виключно в письмовому (паперовому) вигляді.
Позивачем отримано інформацію про кількість опадів за період квітень – травень 2025 року за даними метеорологічної станції Великий Бурлук та станції Ізюм Харківського регіонального центру з гідрометеорології від 11.06.2025.

7. Визначені судом апеляційної інстанції відповідно до встановлених обставин правовідносини; доводи та мотиви суду апеляційної інстанції, з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції.
Предметом спірних правовідносин є перевірка судом апеляційної інстанції застосування судом першої інстанції норм матеріального права, якими врегульовано питання внесення змін до договору внаслідок істотної зміни обставин, розмежування правової природи форс-мажору та істотної зміни обставин, можливості встановлення судовим рішенням господарського суду юридичних фактів, оцінки дотримання позивачем вимог щодо обрання ефективних способів захисту своїх прав.
Західний апеляційний господарський суд, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, зазначає наступне.

7.1. Положеннями п.п. 4.1.1 п.4.1 та п.18.4 Договору визначено право Замовника на розірвання Договору в односторонньому порядку, у випадку порушення строків виконання робіт Підрядником.
Військова частина НОМЕР_1 листом від 23.06.2025 № 5/538 повідомила ТОВ «РЕЛЕВАНТЕ» про розірвання Державного контракту (Договору підряду) на будівництво фортифікаційних споруд № 141/4Д від 06.05.2025, який отримано Підрядником нарочно 28.06.2025.
Обставини одностороннього розірвання договору визнаються відповідачем.
Матеріали справи дійсно не містять відомостей про досягнення обома сторонами згоди щодо розірвання договору.
Підстави поданого позову направлені на зміну графіку (строків) виконання робіт.
Тому, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апелянта з приводу помилкового зазначення судом першої інстанції у мотивувальній частині оскаржуваного рішення, що сторони досягли згоди припинити відносини на тій стадії, на якій вони були в липні 2025 року.

7.2. Щодо істотної зміни обставин, як юридичної підстави для зміни договору судовим рішенням.
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України (тут і далі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Відповідно до частини першої статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За приписами статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.
Статтею 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Можливість зміни договору у зв`язку з істотною зміною обставин передбачена статтею 652 Цивільного кодексу України.
За змістом частин першої та другої статті 652 Цивільного кодексу України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання.
Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.
Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:
1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;
2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;
3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;
4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.
Отже, закон пов`язує можливість розірвання чи зміни договору безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю одночасно чотирьох умов, визначених частиною другою статті 652 Цивільного кодексу України, при істотній зміні обставин.
Зі змісту вказаної норми вбачається, що, укладаючи договір, сторони розраховують на його належне виконання і досягнення поставлених ним цілей.
Проте, під час виконання договору можуть виявлятись обставини, які не могли бути враховані сторонами при укладенні договору, але істотно впливають на інтереси однієї чи обох сторін.
При укладенні договору та визначенні його умов сторони повинні розумно оцінювати ті обставини, при яких він буде виконуватися.
Інтереси сторін можуть порушуватись будь-якою зміною обставин, що виникають у ході виконання договору, проте, лише істотна зміна обставин визнається підставою для вимоги про зміну чи розірвання договору. 
Істотна зміна обставин є оціночною категорією, яка полягає у зміні договірного зобов`язання таким чином, що його виконання для однієї зі сторін договору стає більш обтяженим, ускладненим чим суттєво змінюється рівновага договірних стосунків.
Такі висновки Верховного Суду викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 у справі №910/15484/17 та у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.02.2022 у справі № 910/13557/21.
Істотна зміна обставин, якими сторони керувалися, укладаючи договір, має бути не наслідком поведінки сторін, а бути зовнішньою щодо юридичного зв`язку між ними.
Зміна договору у зв`язку з істотною зміною обставин за рішенням суду, виходячи з принципу свободи договору (п. 3 ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 627 ЦК України), є винятковим заходом.
Для застосування судом відповідного повноваження потрібна:
- як сукупність чотирьох умов, визначених у ч. 2 ст. 652 ЦК України, так і
- встановлення того, що розірвання договору суперечить суспільним інтересам
- або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом (ч.4 ст.652 ЦК України), 
- тобто що таке розірвання буде необґрунтованим згідно з принципом "найменших негативних наслідків" для сторін договору (п.90 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі №363/1834/17, постанови Верховного Суду від 12.09.2019 у справі №910/17469/18 (пункти 41,42), від 19.11.2019 у справі №910/9859/18 (пункти 37, 41 - 44), від 25.02.2020 у справі №922/2279/19 (пункти 8.8 - 8.12), від 19.07.2022 у справі №910/14155/21 (п.8)).
Верховний Суд зазначає, що надзвичайними є ті обставини, настання яких не очікується сторонами при звичайному перебігу справ. Під надзвичайними можуть розумітися такі обставини, настання яких добросовісний та розумний учасник правовідносин не міг очікувати та передбачити при прояві ним достатнього ступеня обачливості.
Невідворотними є обставини, настанню яких учасник правовідносин не міг запобігти, а також не міг запобігти наслідкам таких обставин навіть за умови прояву належного ступеня обачливості та застосуванню розумних заходів із запобігання таким наслідкам (п.38 Постанови Верховного Суду від 21.07.2021 у справі №912/3323/20), а не лише таким, що викликає складнощі, або є економічно невигідним.
Така правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 31.08.2022 у справі №910/15264/21.

7.3. Підсумовуючи наведені вище правові висновки Верховного Суду, апеляційний суд зазначає, що першочерговим наслідком істотної зміни обставин є розірвання договору, а не зміна його умов.
Позивач, вимагаючи саме зміни умов договору у судовому порядку, повинен довести, що:
- існують одночасно чотири умови, визначені ч. 2 ст. 652 ЦК України;
- настання цих обставин позивач не очікував при звичайному перебігу справ;
- позивач проявив достатній ступінь обачності, оцінюючи ризик ненастання даних обставин;
- будучи обізнаним про наявність таких обставин позивач уклав би договір на змінених умовах або не вступав би у договірні правовідносини;
- настання зовнішніх обставин порушує баланс інтересів та юридичний зв`язок між сторонами, на основі якого було укладено договір;
- обставини не просто порушують інтереси позивача, а створюють виняткову підставу для зміни договору;
- розірвання договору, а не його зміна внаслідок істотної зміни обставин суперечить інтересам суспільства;
- зміна договору створює менший економічний тягар для обох сторін, порівняно з розірванням договору.
Тобто, предметом доказування зі сторони позивача було доведення обставин досягнення переваги внаслідок зміни істотних умов договору порівняно з його розірванням.
Однак, досліджені матеріали не містять достатніх доказів на підтвердження сукупного існування наведених обставин, оскільки доводи позивача зведені до одностороннього врахування виключно в його інтересах обставин настання повітряних тривог та впливу опадів на можливість дотримання вимог щодо охорони праці.
Ризик дотримання вимог щодо охорони праці під час виконання земляних робіт покладається на підрядника, тому не може вважатись істотною обставиною для зміни умов договору, такий розподіл ризиків виключає застосування ч. 2 ст. 652 ЦК України.
Крім строків виконання робіт, що передбачені Договором підряду та календарним планом виконання робіт (Додатки 4 до Договору підряду), саме Підрядник зобов`язаний дбати про дотримання технічних умов і технологій виконуваних робіт, а, також, і про безпечні умови праці.
Відповідно до ДБН А.3.2-2-2009 «Охорона праці при земляних роботах», НПАОП «Стандарти з охорони праці» проведення земляних робіт під час опадів не допускається.
Виконання земляних робіт під час атмосферних опадів підвищує ризик виробничого травматизму серед працівників Підрядника, однак саме Підрядник відповідальний за безпечні умови праці.
Проаналізувавши ДБН А.3.2-2-2009 "Охорона праці і промислова безпека у будівництві. Основні положення", суд зазначає, що виконання робіт під час туману і дощу, що значно погіршує видимість у межах фронту робіт, ожеледі, грози, вітру зі швидкістю 15 м/с і більше не допускається (пункт 21.2.13).
У матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували неможливість чи утруднення виконання підрядних робіт.
Одним із обов`язків підрядника відповідно до п. 4.4 контракту є завчасне у письмовій формі інформування замовника про можливе сповільнення або призупинення виконання робіт за незалежних від нього обставин (не менше ніж за 10 днів) (пп. 4.4.15), інформування змовника про хід виконання зобов`язань, обставин, що перешкоджають його виконанню, а також про заходи, необхідні для їх усунення (пп. 4.4.19). Однак, доказів таких повідомлень позивачем до матеріалів справи не долучено.
Долучені позивачем докази не містять відомостей щодо економічного аналізу впливу зміни обставин на інтереси обох сторін, тому не доведено, що виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Крім того, аналіз конкуренції наслідків розірвання договору із внесенням змін до нього на предмет суперечності розірвання інтересам суспільства, призводить до висновку, що порушення строків виконання робіт в сфері оборонних закупівель у період воєнного стану створює визначену договором підставу для одностороннього розірвання договору, що підтверджує надання переваги замовнику у виборі іншого контрагента, діючи в інтересах суспільства, захисту обороноздатності та територіальної цілісності держави.
Як наслідок, доводи апеляційної скарги щодо наявності виняткових обставин для зміни державного контракту суперечать наявним у справі доказам, нормам матеріального права та правовим висновкам Верховного Суду. 

7.4. Стосовно особливостей зміни договору у сфері публічних закупівель, у зв`язку з істотною зміною обставин.
Відповідно до п. 4 ч. 5 ст.41 Закону України “Про публічні закупівлі”, істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків продовження строку дії договору про закупівлю та строку виконання зобов`язань щодо передачі товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі обставин непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю.
Аналогічне положення закріплене у п.19 Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 №1178.
Верховний Суд у постанові від 31.08.2022 у справі №910/15264/21 зазначив, що вказана норма передбачає можливість внесення змін до договору про закупівлю (зміна істотних умов) у разі продовження строку дії договору та строку виконання зобов`язань, у тому числі у зв`язку з виникненням обставин непереборної сили.
При цьому, Закон "Про публічні закупівлі" не передбачає випадків обов`язкового продовження строку дії договору на вимогу однієї із сторін, в тому числі шляхом звернення до суду.
Тому Верховний Суд доходить до висновку, що така зміна має відбуватись за волевиявленням обох сторін, а сама норма не надає одній зі сторін вимагати від іншої внесення змін до договору в судовому порядку (подібний висновок наведений у постанові Верховного Суду від 18.06.2021 у справі №927/491/19).
Тобто продовження строку дії договору та строку виконання зобов`язань внаслідок форс-мажору чи інших обставин є можливим лише якщо сторони це прямо вказали в умовах договору, або уклали додаткову угоду про це за взаємною згодою сторін вже після виникнення таких обставин (можливість чого передбачена у п.4 ч.5 ст.41 Закону "Про публічні закупівлі").
Вказані правові висновки, містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2025 у справі № 920/19/24.
Тобто, законодавство у сфері публічних закупівель відносить можливість продовження строку дії договору або окремих строків його виконання до повноважень сторін договору.
Звертаючись до суду позивач повинен був довести наявність узгоджених обома сторонами умов щодо зміни графіку виконання робіт внаслідок дії повітряних тривог або наявності опадів.
Однак, умови укладеного контракту таких положень не містять.
Тому, у сфері публічних закупівель застосування ч. 2 ст. 652 ЦК України є обмеженим, передбачаючи таку можливість в тому числі внаслідок дії форс-мажорних обставин, на застосуванні яких апелянт не наполягав. 
Відповідно апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для внесення змін у державний контракт поза волею Замовника державної оборонної публічної закупівлі.
7.5. Стосовно відмінного юридичного поняття термінів “форс-мажору” та “істотної зміни обставин”.
Зміст висновків Верховного Суду у справі № 910/15264/21 полягає у тому, що обставини форс-мажору (обставини непереборної сили), які роблять неможливим виконання зобов`язання в принципі, незалежно від тих зусиль та матеріальних витрат, які сторона понесла чи могла понести, та істотна зміна обставин є різними правовими ситуаціями.
На відміну від форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) істотна зміна обставин: є оціночною категорією; не впливає на строк виконання зобов`язань (не змінює його) і не звільняє сторону від відповідальності за невиконання, а дозволяє припинити таке виконання (розірвання договору) чи змінити умови такого виконання або умови договору в цілому (для досягнення балансу інтересів сторін, який був порушений через істотну зміну обставин); має бути не наслідком поведінки сторін, а бути зовнішньою щодо юридичного зв`язку між ними.
Положення ст. 652 ЦК України можуть бути застосовані у випадку відсутності існування форс-мажору (Постанова КГС ВС від 10 жовтня 2024 року cправі № 910/332/24).
Між обставинами непереборної сили та неможливістю належного виконання зобов`язання має бути причинно-наслідковий зв`язок.
Подібний висновок наведений у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 у справі №910/15484/17 та у Постанові Верховного Суду від 21.07.2021 у справі №912/3323/20.
Тому, посилаючи на тривалість повітряних тривог та вплив погодних явищ (опадів) апелянт повинен був першочергово співставити їх дію з режимом форс-мажорних обставин та узгодженими сторонами положеннями договору щодо належного підтвердження їх існування та впливу на строк виконання робіт.
Суд апеляційної інстанції акцентує увагу, що вплив природних явищ включено сторонами до переліку можливих форс-мажорних обставин.
Тобто, вимоги апелянта ґрунтуються на невірній юридичній оцінці встановлених обставин та протиправного їх змішування з правовою категорією “істотної зміни обставин” (ч. 1 ст. 652 ЦК України), а не непереборної дії (ст. 617 ЦК України).
Фактично доводи апеляційної скарги зведені до автоматичного продовження строків виконання робіт на період тривалості повітряних тривог та випадіння опадів, що суперечить описаним явищ нормам.

7.6. Щодо можливості зміни договору внаслідок тривалості повітряних тривог.
Судом першої інстанції встановлено, що загальна тривалість тривог на території Харківщини в період з 06.05.2025 року по 20.06.2025 року, склала 533,5 годин (за даними повітряних тривог на сайті air-alarms.in.ua в Харківській області). Це підтверджується роздруківкою з сайту air-alarms.in.ua (а.с. 90, т. 1).
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 236 ГПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. 
Суд вважає релевантними до застосування у спірних правовідносинах правові висновки Верховного Суду у постанові від 31.08.2022 у справі №910/15264/21, в яких надано оцінку впливу тривалості повітряних тривог на строки виконання договірних зобов`язань.
Зокрема, врахуванню підлягають ті обставини, що договір укладено після запровадження у лютому цього року воєнного стану, а довготривалі тривоги та загальна мобілізація відбувались і до укладення договору; відсутність доказів на підтвердження збільшення тривалості повітряних тривог у відповідній області у період виконання договору порівняно з періодом до його укладення.
Тобто, позивач повинен був враховувати умови, в яких укладається договір.
Окрім того, позивач повинен довести, наявність прямого причинно-наслідкового зв`язку між обставинами, вказаними позивачем, та продовженням терміну виконання робіт й строку дії договору, про які просив позивач.
Позивач, вчиняючи правочин за результатами проведення закупівель, шляхом вільного волевиявлення зобов`язався виконати роботи у встановлений у договорі строк та прийняв настання відповідних не сприятливих для нього наслідків, що передбачені цим договором у разі порушення зобов`язання, що узгоджується з приписами ст. ст. 42, 44 ГК України (який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин), за змістом яких підприємницька діяльність здійснюється суб`єктом господарювання на власний ризик.
При цьому позивач міг і повинен був при певній обачності передбачити виникнення труднощів у виконанні договору, що пов`язані з введенням воєнного стану, зважаючи на те, що на момент укладення договору по всій території України вже було введено воєнний стан. Тому настання зазначених подій не може розглядатись як підстава для внесення змін в окремі пункти договору у зв`язку з істотною зміною обставин (Постанова КГС ВС від 10 жовтня 2024 року у cправі №910/332/24).
Отже, наведені правові висновки викладено у подібних правовідносинах, що підтверджує обґрунтованість висновків суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову.

7.7. Щодо можливості зміни умов договору внаслідок впливу природних явищ (опадів).
Верховним Судом надано вичерпні відповіді при оцінці можливості зміни договору внаслідок впливу погодних явищ.
Так, несприятливі погодні умови (температура повітря часті опади), що зумовило неможливість виконання підрядних робіт, у визначений договором строк, підрядник при всій своїй обачності не міг не передбачити.
Такі доводи не можуть свідчити про істотну зміну обставин, якими сторони керувались при укладенні договору, оскільки: температурні показники у осінньо-зимовий період суттєво не відрізняються з року в рік, а тому є прогнозованими та передбачуваними для суб`єктів господарювання; здійснюючи підприємницьку діяльність особа має розраховувати ризики настання несприятливих наслідків; позивач повинен був розумно оцінити цю обставину, з урахуванням виду своєї діяльності та можливості виконання зобов`язання у погоджені сторонами строки, оцінити ті обставини, при яких буде виконуватися договір та передбачити негативні наслідки для себе та контрагента у разі невиконання у строк взятих на себе зобов`язань, в момент укладення договору позивач мав об`єктивну можливість розраховувати свою спроможність належного виконання робіт (Постанова КГС ВС від 19 лютого 2026 року у cправі № 914/711/25).
В момент укладення договору позивач мав об`єктивну можливість розраховувати свою спроможність належного виконання умов договору; позивач не довів, що у нього була відсутня можливість передбачити погодні умови (Постанова КГС ВС від 27 червня 2024 року у справі №920/410/23).
Відповідні правові висновки є релевантними та застосовними до спірних правовідносин, оскільки укладаючи державний контракт та узгоджуючи строки виконання робіт, позивач мав достатню можливість оцінити період його виконання робіт навесні, співставити погодні умови з аналогічними річними періодами, а також оцінити ризики збільшення кількості опадів у період строку виконання робіт.
З урахуванням зазначеного, суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок, що позивачем не доведено наявності, визначених ч. 2 ст. 652 ЦК України, умов для внесення змін до договору за рішенням суду.

7.8. Щодо ефективності обраного позивачем способу захисту прав.
Предмет позовних вимог складає встановлення на вимогу позивача судовим рішенням юридичного факту (істотної зміни обставин), внесення змін до договору.
Також, у засіданні апеляційного суду представник апелянта повідомив про наявність справи, яка розглядається Господарським судом Дніпропетровської області за вимогами відповідача про стягнення з ТОВ “РЕЛЕВАНТЕ” штрафних санкцій за порушення строків виконання державного контракту.
Тобто, позивач, звернувшись з позовом до господарського суду у даній справі, додатково намагається встановити преюдиційні юридичні факти для розгляду іншої судової справи.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 11.09.2018 у справі №905/1926/16 вказала на те, що вимога про встановлення певних фактів не може бути самостійним предметом розгляду в господарському суді, оскільки до повноважень останнього не належить встановлення фактів, що мають юридичне значення. Господарські суди порушують провадження у справах за позовами, в основі яких правова вимога - спір про право, що виникає з матеріальних правовідносин.
Захист майнового чи немайнового права чи законного інтересу відбувається шляхом прийняття судом рішення про примусове виконання відповідачем певних дій або зобов`язання утриматися від їх вчинення (Постанова КГС ВС від 07 лютого 2024 року у cправі №925/1368/22).
Предметом позову не може бути встановлення обставин (Постанова КГС ВС від 26 квітня 2023 року у cправі №910/21187/21).
На неможливості встановлення судом юридичних фактів, які є предметом оцінки у іншому спорі наголошено у Постанові КГС ВС від 18 квітня 2023 року у cправі № 910/16913/21.
Тому, оцінка наявності обставин, які унеможливлювати своєчасне виконання підрядних робіт може бути надана судом при розгляді спору щодо нарахування штрафних санкцій, у розрізі визначення періоду прострочення виконання зобов`язань, підстав порушення строків виконання, в аспекті вжиття підрядником достатніх заходів для усунення порушень.
Крім того, усталеними є правові висновки Верховного Суду з приводу визнання укладеною додаткової угоди до договору, як належного та ефективного способу захисту порушених прав у спорі щодо внесення змін до договору на підставі судового рішення.
Однак, предмет позовних вимог не відповідає зазначеним критеріям щодо ефективного способу захисту прав позивача.
Отже, задоволення позовної вимоги про внесення таких змін до договору не приведе до захисту прав чи інтересів позивача; тож така позовна вимога не відповідає критеріям належного (ефективного) способу захисту прав (Постанова КГС ВС від 05 червня 2024 року у справі № 914/2848/22). Обрання позивачем неналежного та неефективного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові (Постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.06.2021 у справі №200/606/18 (п.76), від 02.11.2021 у справі №925/1351/19 (п.6.56), від 25.01.2022 у справі №143/591/20 (п.8.46).
На підставі викладеного вище суд відхиляє доводи апеляційної скарги та погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову.

7.9. Відповідно до частини 4 статті 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
За усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Пронін проти України", "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації" одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. При цьому, пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
Суд апеляційної інстанції зауважує, що на усі істотні доводи апелянта надано обґрунтовану відповідь, помилкове зазначення у мотивувальній частині про розірвання договору за згодою сторін, не призвело до неправильного вирішення спору та прийняття незаконного рішення.
Відповідні недоліки усунуто судом апеляційної інстанції шляхом формулювання вірних мотивів прийнятого рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

8. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення. Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 276 ГПК України).
Судом апеляційної інстанції не встановлено визначених ст. 277 ГПК України обставин, тому апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Релеванте» слід залишити без задоволення; Рішення Господарського суду Львівської області від 19.01.2026 у справі №914/3443/25 - залишити без змін.

9. Розподіл судових витрат.
З огляду на те, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись ст. ст. 232-236, 240, 242, 247-252, 269, 270, 273, 275-277, 281-289 ГПК України, суд

У Х В А Л И В:
1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Релеванте» на Рішення Господарського суду Львівської області від 19.01.2026 у справі №914/3443/25 залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Львівської області від 19.01.2026 у справі №914/3443/25 залишити без змін.
3. Судові витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги в сумі 7 267,20 грн – залишити за апелянтом.
4. Копію повного тексту судового рішення (постанови) не пізніше двох днів від дати складення направити учасникам справи до електронних кабінетів у системі ЄСІТС, за їх відсутності – засобами поштового зв`язку.
5. Матеріали справи у п`ятнадцятиденний строк повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення - 04.03.2026.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу безпосередньо до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення (постанови).
Повний текст постанови складено 13.03.2026.

Головуючий суддя Міліціанов Р.В.

Суддя Зварич О.В.

Суддя Ржепецький В.О.