Справа № 345/5802/25 
Провадження № 22-з/4808/29/26 
Головуючий у 1 інстанції Мигович О.М. 
Суддя-доповідач Томин 

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 квітня 2026 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд у складі:
головуючої   Томин О.О.,
суддів:    Мальцевої Є.Є., Пнівчук О.В.,
розглянувши заяву представника ФОП ОСОБА_1 – ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ФОП ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою представника ФОП ОСОБА_1 – ОСОБА_2 на рішення Калуського міськрайонного суду від 19 січня 2026 року в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу та на ухвалу Калуського міськрайонного суду від 03 лютого 2026 року,
в с т а н о в и в:
У жовтні 2025 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 , в якому просив стягнути з неї на свою користь заборгованість у розмірі 1085,03 грн, яка складається з 816,84 грн – заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з липня 2019 року по квітень 2021 року, 207,63 грн – інфляційні втрати, 60,56 грн – 3% річних. А також просив стягнути судові витрати по справі, до складу яких входить 968,96 грн судового збору та 7000 грн витрат на правову допомогу. 
Рішенням Калуського міськрайонного суду від 19.01.2026 позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто із відповідачки на користь позивача заборгованість у розмірі 918,94 грн, судовий збір у розмірі 820,63 грн та 1000,00 грн витрат на правничу допомогу адвоката. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. 
26.01.2026 через систему «Електронний суд» до Калуського міськрайонного суду надійшла заява представника позивача Казак Є.С. про ухвалення додаткового рішення, мотивована тим, що під час винесення судового рішення не було вирішення питання щодо стягнення витрат на правову допомогу, яка із урахуванням Акта № 283 від 23.01.2026 здачі-приймання до договору про надання професійної правової допомоги № 14/01 від 14.07.2025 становить 5 217,00 грн.
Ухвалою Калуського міськрайонного суду від 03 лютого 2026 року у задоволенні заяви ФОП ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за його позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості відмовлено. 
Не погодившись із вказаним рішенням в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу та з ухвалою про відмову у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, представник ФОП ОСОБА_1 – ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу.
Просила рішення Калуського міськрайонного суду від 19.01.2026 року у справі № 345/5802/25 змінити, виклавши резолютивну частину рішення в наступній редакції: «позов задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої по АДРЕСА_1 , на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) заборгованість у розмірі 918,94 грн, яка складається з інфляційних втрат у розмірі 80,83 грн, 3% річних у розмірі 21,27 грн. Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої по АДРЕСА_1 , на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 820,63 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовити». Скасувати ухвалу про відмову в ухваленні додаткового рішення Калуського міськрайонного суду від 03.02.2026 та прийняти нове рішення, яким заяву фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 345/5802/25 задовольнити та стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ) витрати на професійну правничу допомогу, понесені в суді першої інстанції в розмірі 5 217,00 гривень. Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ) витрати, пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції.
Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 23 березня 2026 року апеляційну скаргу представника ФОП ОСОБА_1 – ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Калуського міськрайонного суду від 19 січня 2026 року в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу адвоката скасовано. Ухвалу Калуського міськрайонного суду від 03 лютого 2026 року скасовано та постановлено нове судове рішення, яким заяву ФОП ОСОБА_1 про стягнення витрат на правничу допомогу задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 1 500 грн 00 коп. понесених витрат на професійну правничу допомогу у Калуському міськрайонному суді у справі за позовом ФОП ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості. В задоволенні решти вимог заяви відмовлено.
30.03.2026 до Івано-Франківського апеляційного суду через систему «Електронний суд» направлено заяву представника ФОП ОСОБА_1 – ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у вказаній справі.
В обґрунтування заяви зазначає, що в апеляційній скарзі було надано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які ФОП ОСОБА_1 очікує понести, у розмірі 5 000,00 грн, та вказано, що документальне підтвердження таких витрат буде подано відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Так, між ФОП ОСОБА_1 та Адвокатським бюро «Юлії Біжко» укладено договір про надання професійної правничої допомоги №14/01 від 14.07.2025, а розмір заявлених витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції підтверджується відповідними доказами, наявними в матеріалах справи. Також до заяви долучено копію Акту № 491 від 30.03.2026 здачі-приймання до укладеного договору.
Посилаючись на зазначені обставини, норми законодавства та практику Верховного Суду, просить стягнути з ОСОБА_3 на користь ФОП ОСОБА_1 судові витрати у суді апеляційної інстанції на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000,00 грн.
Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.
З урахуванням положень ст. 270 ЦПК України, оскільки суд вирішує лише питання про судові витрати, апеляційний суд не вбачав необхідності викликати сторони для вирішення питання про ухвалення додаткового судового рішення, а тому розглянув це питання без виклику зазначених осіб, роз`яснивши іншим учасникам право подати заперечення на вказану заяву.
Вирішуючи заяву представника ФОП ОСОБА_1 – ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що вона підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Докази щодо розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Вказаний порядок та строки представником заявника дотримано, оскільки в поданій нею апеляційній скарзі зазначено, що ФОП ОСОБА_1 очікує понести судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн (а.с. 86 (на звороті)). Заяву про ухвалення додаткового рішення подано 30.03.2026, постанову у цій справі апеляційним судом ухвалено 23.03.2026. Відповідно до ч. 3 ст. 124 ЦПК України, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Таким чином, останнім днем подання доказів щодо розміру понесених судових витрат є 30.03.2026.
Оскільки постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 23 березня 2026 року апеляційну скаргу представника ФОП ОСОБА_1 – ОСОБА_2 задоволено частково; рішення Калуського міськрайонного суду від 19 січня 2026 року в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ФОП ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу адвоката скасовано; ухвалу Калуського міськрайонного суду від 03 лютого 2026 року скасовано та постановлено нове судове рішення, яким заяву ФОП ОСОБА_1 про стягнення витрат на правничу допомогу задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_3 на користь ФОП ОСОБА_1 1 500 грн 00 коп. понесених витрат на професійну правничу допомогу у Калуському міськрайонному суді у справі за позовом ФОП ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості; в задоволенні решти вимог заяви відмовлено – наявні підстави для стягнення з відповідачки на користь заявника витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Згідно вимог ч.ч. 3, 4, 5 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір – обґрунтованим.
У постановах Верховного Суду від 30 жовтня 2023 року у справі № 591/550/20 (провадження № 61-6344св23), від 12 серпня 2025 року у справі № 639/419/24 (провадження № 61-4135св25), від 20 серпня 2025 року у справі № 758/2247/24 та інших вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
До матеріалів справи долучено, зокрема: копію довіреності на представництво інтересів ФОП Галкіна Г.О. (а.с. 88); копії Договору про надання професійної правничої допомоги № 14/01 від 14.07.2025; Додатку № 1 від 14.07.2025 до Договору про надання професійної правничої допомоги № 14/01 від 14.07.2025; Додатку № 2 від 14.07.2025 до Договору про надання професійної правничої допомоги № 14/01 від 14.07.2025; копію Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, видане Радою адвокатів Дніпропетровської області 23.11.2018 за № 3976 на підставі Рішення ради адвокатів Дніпропетровської області від 20.11.2018.
Також, до заяви про ухвалення додаткового рішення додано копію Акта № 491 від 30.03.2026 здачі-приймання до Договору про надання професійної правничої допомоги № 14/01 від 14.07.2025 (а.с. 154).
Зі змісту вказаного Акта вбачається, що Виконавцем (Адвокатським бюро «Юлії Біжко») надано, а Замовником (ФОП ОСОБА_1 ) прийнято правову допомогу у вигляді аналізу наданих Замовником документів, підготовки та складання апеляційної скарги на рішення в частині розподілу судових витрат від 19.01.2026 та на ухвалу про відмову в ухваленні додаткового рішення від 03.02.2026 Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області у справі № 345/5802/25 задля подання Замовником до суду; тривалість – 2,0 години; вартість – 2000,00 х 2,0 = 4 000,00 грн.
Суд апеляційної інстанції зауважує, що позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 задоволено частково. Апеляційну скаргу також задоволено частково, зокрема, стягнуто з відповідачки на користь ФОП ОСОБА_1 1 500,00 грн понесених витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову – на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Колегія суддів вважає, що складання апеляційної скарги представником ФОП ОСОБА_1 не потребувало значних витрат часу та зусиль, з огляду на те, що представником у суді першої інстанції вже подавалися документи зі схожим змістом, доводи апеляційної скарги за своєю суттю відповідають доводам заяви про ухвалення додаткового рішення, поданої до Калуського міськрайонного суду, а також з урахуванням незначного обсягу зазначених документів.
Відповідач в поданих поясненнях до суду апеляційної інстанції заперечувала щодо стягнення витрат на правничу допомогу позивача.
Таким чином, апеляційний суд, розподіляючи витрати, понесені ФОП ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, дійшов висновку, що докази, які є у матеріалах справи, не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
Враховуючи часткове задоволення позову та апеляційної скарги, характер та обсяг виконаної адвокатом роботи, принцип розумності судових витрат, критерій їх реальності, виходячи з конкретних обставин справи, її складності, необхідності та значимості таких дій у справі, заперечення відповідача, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь ФОП ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 1 500,00 грн.
Згідно вимог пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України. Також згідно пункту 2 частини 1 статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку щодо відмови ухвалити додаткове рішення (п. 20 ч. 1 ст. 353 ЦПК України).
Відтак, судове рішення у цій справі в касаційному порядку оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 270, 381-384, 389 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Заяву представника ФОП ОСОБА_1 – ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ) 1 500 (одну тисячу п`ятсот) грн 00 коп. понесених витрат за надання правничої допомоги в суді апеляційної інстанції.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуюча         О.О. Томин
Судді:         Є.Є. Мальцева
О.В. Пнівчук

Повний текст додаткової постанови складено 07 квітня 2026 року.