ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2026 року 	м. Полтава	Справа № 440/16874/25	

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді – Сич С.С., 
за участю:
секретаря судового засідання – Георгієвої К.Н.,
представників позивача – Карчевської О.П., Величка В.В., Обідчук Н.В.,
представника відповідача – Прокопчука О.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГО-РЕСУРС ЛТД" до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

До Полтавського окружного адміністративного суду через систему "Електронний суд" до надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГО-РЕСУРС ЛТД" (надалі – позивач, ТОВ "ЕНЕРГО-РЕСУРС ЛТД") до Головного управління ДПС у Полтавській області (надалі–відповідач, ГУ ДПС у Полтавській області) про визнання протиправними та скасування повністю податкових повідомлень-рішень: №00187410701 від 08.12.2025, №00187380701 від 08.12.2025, №00187400701 від 08.12.2025, №00187390701 від 08.12.2025, №00187370701 від 08.12.2025, прийняті Головним управлінням ДПС в Полтавській області.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення: №00187410701 від 08.12.2025, №00187380701 від 08.12.2025, №00187400701 від 08.12.2025, №00187390701 від 08.12.2025, №00187370701 від 08.12.2025 є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки контролюючий орган під час проведення документальної планової виїзної перевірки, оформленої актом від 03.11.2025 №15676/16-31-07-01-01/39326744, не встановлював фактичну та кількісну наявність пального, спосіб його зберігання, технічні характеристики використаних для цього споруд, ємностей, залишки пального. Пояснює, що Товариство не здійснювало та не здійснює діяльності зі зберігання пального, місць зберігання пального не має. Після прибуття товару до місцезнаходження позивача дизельне пальне не вивантажувалося у стаціонарні ємності, а перебувало у автоцистернах автомобілів до моменту їх транспортування до покупця. Звертає увагу суду на те, що за результатами раніше проведених фактичних перевірок контролюючим органом не зафіксовано порушення Товариством вимог законодавства стосовно зберігання пального без наявності ліцензії на зберігання, що відображено у довідці №887/16-31-09-03/39326744 від 27.01.2023 та акті №8481/16-31-09-02/39326744 від 23.06.2025. Позивач також не погоджується з висновком акту перевірки про заниження податку на додану вартість, податку на доходи фізичних осіб та військового збору в результаті реалізації транспортних засобів фізичним особам за цінами нижче середньоринкової вартості та посилається на те, що тексту акту перевірки неможливо встановити, як та з використанням яких даних контролюючим органом здійснювався розрахунок середньоринкової вартості спірних автомобілів, податковий орган при визначенні їх середньоринкової вартості посилається на калькулятор середньоринкової вартості транспортних засобів на сайті auto.ria.com, однак, сайт auto.ria.com не є сайтом офіційного органу, що уповноважений визначати середньоринкову вартість транспортних засобів Позивач вважає, що правомірно визначив базу оподаткування ПДВ, виходячи з договірної ціни, що була вищою за балансову, тому відсутній обов`язок, передбачений п. 201.4 ст. 201 ПК України, складати та реєструвати додаткові зведені податкові накладні на суму перевищення "ринкової" ціни над фактичною, а відсутність обов`язку складання податкової накладної виключає склад податкового правопорушення у вигляді її не реєстрації.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2025 року позовну заяву залишено без руху.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 05 січня 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/16874/25. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 12:00 год. 28 січня 2026 року.
26 січня 2026 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву /том 1 а.с. 183-190/, в якому представник відповідача просить у задоволенні позову відмовити повністю, посилаючись на те, що ТОВ «ЕНЕРГО-РЕСУРС ЛТД» порушено вимоги п. 188.1 ст. 188; п.201.1. п.201.4 ст.201 ПК України, ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року за №996-XIV, із змінами та доповненнями, в результаті чого занижено податок на додану вартість у загальній сумі 188739 грн.; п. 201.1, п.201.10 ст.201, п. 89 підрозділ 2 ХХ «Перехідні положення» ПК України, п. 15 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 №1307, внаслідок чого не здійснено реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних абз. «е» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 ПК України, в результаті чого занижено податок на доходи фізичних осіб у розмірі 200838,63 грн. пп. 162.1.3. п. 162.1 ст 162; пп.168.1.1. п.168.1 ст.168, абз. «а» п.176.2 ст.176, пп.1.1 п.161 підрозділу 10 розділу XX ПК України, в результаті чого занижено суму військового збору у розмірі 16736,55 грн. Зокрема, у перевіряємий період ТОВ «ЕНЕРГО-РЕСУРС ЛТД» здійснювало реалізацію транспортних засобів (легкових автомобілів) фізичним особам а саме: автомобіль Ford EcoSport, WF0BXXMRKBFK87444 (2015р.в.): залишкова 77452,3 грн., фактична ціна реалізації – 85000 грн. крім того, ПДВ 17000 грн.; спеціалізований напівпричіп-цистерна E FELDBINDER TSA 30/3-1 ADR , W09334B9BX1F07322 (1999 р.в.), залишкова – 142368 грн., фактична ціна реалізації – 142500 грн., крім того, ПДВ 28500 грн. Експертного висновку щодо оцінки ТЗ не надано, визначення вартості транспортного засобу було проведено контролюючим органом станом на момент проведення перевірки у жовтні 2025 року. Але враховуючи, що різниця між роком випуску автомобіля та роком його реалізації (яка є впливовою величиною у визначенні вартості) є значно більшою у 2025 році, ніж у 2019 або 2022 роках, тому вважає, що визначена податковим органом та зазначена в акті перевірки середньоринкова вартість реалізованих ТЗ не є завищеною. Стосовно податкового повідомлення-рішення від 08.12.2025 № 00187410701, яким застосовано штрафні санкції у розмірі 680000 грн., вказує, що перевіркою встановлено факт зберігання нафтопродуктів, придбаних від постачальника у цистернах автомобілів на стоянці за адресою: м. Кременчук, вул. В.Симоненка, 1-К і в подальшому (протягом 2-4 діб) реалізується покупцям з місця навантаження, зазначеного у транспортних накладних м. Кременчук, вул. В. Симоненка, 1-К, без ліцензії на право зберігання пального на кожне місце зберігання пального. Стосовно податкового повідомлення-рішення від 08.12.2025 №00187380701 відповідач зазначає, що ТОВ «ЕНЕРГО-РЕСУРС ЛТД» здійснювало операції за експортними контрактами по транспортом послугам з доставки вантажу: з Компанією Sp.z.o.o. «AVRORA GROUP POLAND», Польща, за контрактом №11676/AGP/1 від 01.04.2024 на підставі інв. від 12.04.2024 на суму 3078,40 євро. Оплата надійшла на розрахунковий рахунок ТОВ «ЕНЕРГО-РЕСУРС ЛТД» від нерезидента на суму 3078,40 євро. (129351,29 грн.). ТОВ «ЕНЕРГО-РЕСУРС ЛТД» при здійсненні господарської операції за експортним контрактом не виписано податкову накладну у квітні 2024 року обсягом постачання 129351,29 грн. та не зареєстровано у Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений Податковим кодексом України термін. Також проведеною перевіркою дотримання вимог податкового законодавства щодо реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або щодо виявлення помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкових накладних за перевіряємий період встановлено, що ТОВ «ЕНЕРГО-РЕСУРС ЛТД» не виписано та не зареєстровано податкові накладні на перевищення ринкової ціни реалізації основних засобів над ціною реалізації, в результаті порушено п.201.1, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, внаслідок чого не здійснено реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму обсягу постачання 943695 грн., у т.ч.: за жовтень 2019 - 152625 грн., вересень 2022 - 791070 грн.
28 січня 2026 року до суду надійшла відповідь позивача на відзив /том 2 а.с. 9-11/, у якій зазначено, що встановлювати ціни, які не підлягають державному регулюванню, на продукцію або товари, належить виключно самим суб`єктам підприємницької діяльності, тобто учасникам договірних відносин. Відповідач не звернув уваги, що умовами договорів купівлі-продажу спірних автомобілів не передбачено надання покупцям будь-яких знижок. Позивач не здійснює діяльність з продажу автомобілів, вказані автомобілі були придбані, як основні засоби та використовувались у господарській діяльності підприємства. Продаж автомобілів позивачем було здійснено за ціною не нижче балансової вартості автомобілів, що підтверджується даними бухгалтерського обліку, первинними документами та не спростовується результатами перевірки. Звертає увагу суду, що в пункті 8 Порядку № 403 зазначено про можливість використання даних щодо аналогічних транспортних засобів у разі неможливості визначити ціну ідентичного нового транспортного засобу. Натомість, відповідач за допомогою сайту https://auto.ria.com визначав ринкову ціну вживаних транспортних засобів позивача, та не звернув увагу на те, що Порядком № 403 встановлена чітка процедура визначення середньоринкової вартості із застосуванням відповідної формули (п. 3 Порядку № 403). Вказує, що відповідачем в ході перевірки не було зроблено відповідний розрахунок середньоринкової вартості реалізованих Товариством автомобілів, в якому б містились детальні обчислення та вказівки на використані під час розрахунку числові показники. Зазначає, що ТОВ «ЕНЕРГО РЕСУРС ЛТД» не орендує ємностей для зберігання пального через відсутність необхідності зберігати пальне у стаціонарних ємностях чи нафтобазі, оскільки придбане пальне позивач відразу після завантаження у постачальників транспортується за місцезнаходженням покупців у власних транспортних засобах або вивантажується в автомобілі покупців. Зберігання пального у транспортних засобах позивач не здійснює, оскільки у ТОВ «ЕНЕРГО-РЕСУРС ЛТД» відсутнє нерухоме майно, яке воно б використовувало для зберігання пального, тому застосування до позивача штрафу за зберігання пального без наявності відповідної ліцензії згідно до Закону №3817-ІХ є безпідставним.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 08 березня 2026 року встановлено наступний порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються, під час розгляду справи по суті: дослідження письмових доказів. Закрито підготовче провадження та призначено справу №440/16874/25 до судового розгляду по суті.
Представники позивача у судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити у повному обсязі.
Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.
Відповідно до частини 1 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України після судових дебатів суд оголошує про перехід до стадії ухвалення судового рішення та час його проголошення в цьому судовому засіданні. У виняткових випадках залежно від складності справи суд може відкласти ухвалення та проголошення судового рішення на строк не більше десяти днів з дня переходу до стадії ухвалення судового рішення, оголосивши дату та час його проголошення.
У судовому засіданні 09 квітня 2026 року суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення та у зв`язку зі складністю справи відклав ухвалення та проголошення судового рішення, оголосивши дату та час його проголошення: 10:00 17 квітня 2026 року.
Суд, заслухавши вступне слово представників сторін, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та спірні правовідносини.
Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГО-РЕСУРС ЛТД" зареєстроване як юридична особа 30.07.2014, основним видом економічної діяльності позивача є 46.69 Оптова торгівля іншими машинами й устаткуванням, серед додаткових видів економічної діяльності позивача є 46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТОВ "ЕНЕРГО-РЕСУРС ЛТД" /том 1 а.с. 157/.
У перевіряємому періоді позивач був зареєстрований платником податку на додану вартість та господарська діяльність Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГО-РЕСУРС ЛТД" з оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі здійснювалась на підставі виданої позивачу Державною фіскальною службою України ліцензії на право оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі №990614201900717 з терміном дії ліцензії з 01 липня 2019 року по 01 липня 2024 року /том 1 а.с. 48/, та на підставі виданої позивачу ГУ ДПС у Полтавській області ліцензії на право оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі №990614202400654 з терміном дії ліцензії з 01 липня 2024 року по 01 липня 2029 року /том 1 зворот а.с. 48/.
У термін з 07.10.2025 по 20.10.2025 посадовими особами ГУ ДПС у Полтавській області на підставі направлення від 03.10.2025 №5882 /том 1 а.с. 200/, відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, ст. 77, п.81.1 ст. 81, п.82.1 ст. 82 Податкового кодексу України №2755-ІV від 02.12.2010 (зі змінами та доповненням) згідно із наказом ГУ ДПС у Полтавській області від 26.09.2025 №3234-П /том 1 а.с. 198/ проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ "ЕНЕРГО-РЕСУРС ЛТД" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2019 по 30.06.2025, правильності нарахування та обчислення єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 30.07.2014 по 30.06.2025, за результатами якої складено акт від 03.11.2025 №15676/16-31-07-01/39326744 "Про результати документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГО-РЕСУРС ЛТД" (податковий номер 39326744)» /том 1 а.с. 21-37, 108-243/.
В акті перевірки від 03.11.2025 №15676/16-31-07-01/39326744 зазначено про порушення ТОВ "ЕНЕРГО-РЕСУРС ЛТД":
1) п. 188.1 ст. 188, п. 201.1. п. 201.4 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (зі змінами та доповненнями), ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 за № 996-XIV (із змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податок на додану вартість у загальній сумі 188739 грн., у т.ч. по періодам: у т.ч. жовтень 2019 – 30525 грн., вересень 2022 – 90140 грн., жовтень 2022 – 68074 грн.;
2) п. 201.1, п. 201.10 ст. 201, п. 89 підрозділу 2 ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (зі змінами та доповненнями), п. 15 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 № 1307, внаслідок чого не здійснено реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних обсягом постачання 1073046 грн., у т.ч. жовтень 2019 - 152625 грн., вересень 2022 - 791070 грн., квітень 2024 - 129351 грн., 
3) абз. «е» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (зі змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податок на доходи фізичних осіб у розмірі 200838,63 грн., у т.ч. жовтень 2019 – 30326,09, вересень 2022 – 170512,54 грн.;
4) пп. 162.1.3 п. 162.1 ст. 162, пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168, абз. «а» п. 176.2 ст. 176, пп. 1.1 п. 161 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (зі змінами та доповненнями), в результаті чого занижено суму військового збору у розмірі 16736,55 грн. у т.ч. жовтень 2019 - 2527,17, вересень 2022 – 14 209,38 грн.;
5) ст. 15 Закону України від 19.12.1995 № 481-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (зі змінами та доповненнями); п. 1, п. 2 ст. 28 Закону України від 18.06.2024 № 3817-IX «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» при наявності факту зберігання пального без наявності ліцензії.
ТОВ "ЕНЕРГО-РЕСУРС ЛТД" подало до ГУ ДПС у Полтавській області заперечення №14/11-1 від 14.11.2025 на акт перевірки від 03.11.2025 №15676/16-31-07-01/39326744 /том 1 а.с. 147-149/.
Листом ГУ ДПС у Полтавській області від 01.12.2025 №37450/6/16-31-07-01-07 висновки акту перевірки від 03.11.2025 №15676/16-31-07-01/39326744 залишено без змін, а заперечення - без задоволення /том 1 а.с. 150-156/.
08 грудня 2025 року ГУ ДПС у Полтавській області на підставі акту перевірки від 03.11.2025 №15676/16-31-07-01/39326744 винесено:
1) податкове повідомлення-рішення №00187410701, яким до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГО-РЕСУРС ЛТД" застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені, у тому числі, за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності за платежем «Штрафні санкції, що застосовуються до Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, дистилянтів, біоетанолу» у розмірі 680000 грн. /том 1 а.с. 38-39/. 
Вказане податкове повідомлення-рішення №00187410701 вмотивовано тим, що проведеною перевіркою встановлено, що у перевіряємому періоді ТОВ "ЕНЕРГО-РЕСУРС ЛТД" з 01.01.2019 по 30.06.2025 здійснювало зберігання нафтопродуктів, придбаних від постачальника для подальшої реалізації без ліцензії на право зберігання пального на кожне місце зберігання пального. Підприємством придбавалось та завозилось пальне, яке в подальшому, протягом 5-10 діб реалізовувалось покупцям з місця навантаження: стоянки автотранспорту, яка находиться у підприємства в оренді;
2) податкове повідомлення-рішення №00187380701, яким до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГО-РЕСУРС ЛТД" застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за платежем «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» у сумі 10200 грн. /том 1 а.с. 40-41/.
Вказане податкове повідомлення-рішення №00187380701 вмотивовано тим, що перевіркою встановлено, що ТОВ «ЕНЕРГО-РЕСУРС ЛТД» порушено п. 20.1.1, п. 201.3, п. 201.10 ст. 201 за рахунок не реєстрації податкових накладних обсягом постачання 1073046 грн., у т.ч. жовтень 2019 - 152625 грн., вересень 2022 – 791070 грн., квітень 2024 – 129351 грн. Період фінансово-господарської діяльності платника податків, при здійсненні якої вчинено ці порушення: жовтень 2019, вересень 2022, квітень 2024;
3) податкове повідомлення-рішення №00187400701, яким Товариству з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГО-РЕСУРС ЛТД" збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, пені з військового збору на суму 30527,83 грн., у тому числі, за податковим зобов`язанням (+16736,55 грн.), за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) – 4184,14 грн., сума пені відповідно до підпункту 129.1.4 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України – 9607,14 грн. /том 1 а.с. 42-43/. 
Вказане податкове повідомлення-рішення №00187400701 вмотивовано тим, що перевіркою встановлено, що ТОВ «ЕНЕРГО-РЕСУРС ЛТД» занижено суму військового збору у розмірі 16736,55 гри., у т.ч. жовтень 2019 - 2527,17 грн., вересень 2022 - 14209,38 грн. ТОВ «ЕНЕРГО-РЕСУРС ЛТД» здійснило реалізацію транспортних засобів (легкових автомобілів) фізичним особам за цінами, що не відповідають ринковим. Взаємовідносини здійснено на підставі договорів купівлі-продажу. Експертного висновку щодо оцінки ТЗ не надано. На сайті реалізації транспортних засобів auto.ria.com середня вартість автомобіля такого призначення, класу, робочого об`єму двигуна, кількості дверей з відповідним роком випуску значно перевищує ціну реалізації. Ураховуючи викладене, перевіркою встановлено, що фізичні особи, які придбали автомобілі, отримали дохід, як додаткове благо, у вигляді знижки вартості придбаного легкового автомобіля, чим порушено вимоги пп. «е» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 16 1. пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України. Період фінансово-господарської діяльності платника податків, при здійсненні якої вчинено ці порушення: жовтень 2019, вересень 2022;
4) податкове повідомлення-рішення №0018370701, яким Товариству з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГО-РЕСУРС ЛТД" збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» на суму 235923,75 грн., у тому числі, за податковими та/або іншими зобов`язанням (+188739 грн.), за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) – 47184,75 грн. /том 1 а.с. 44-45/. 
Вказане податкове повідомлення-рішення №0018370701 вмотивовано тим, що перевіркою встановлено, що у перевіряємому періоді ТОВ «ЕНЕРГО-РЕСУРС ЛТД» здійснювало реалізацію транспортних засобів (легкових автомобілів) фізичним особам. Експертного висновку щодо оцінки ТЗ не надано. ТОВ «ЕНЕРГО-РЕСУРС ЛТД» порушено норми п. 188.1 ст. 188, п 201.1. п.201.4 ст. 201 ПК України, в результаті чого занижено податкові зобов`язання з ПДВ на загальну суму 188739 грн., у т ч., жовтень 2019 в сумі 30525 грн., вересень 2022 в сумі 158214 грн. Період фінансово-господарської діяльності платника податків, при здійсненні якої вчинено ці порушення: жовтень 2019, вересень 2022, жовтень 2022;
5) податкове повідомлення-рішення №00187390701, яким Товариству з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГО-РЕСУРС ЛТД" збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, пені з податку на доходи фізичних осіб на суму 366333,98 грн., у тому числі, за податковим зобов`язанням (+200838,63 грн.), за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) – 50209,66 грн., сума пені відповідно до підпункту 129.1.4 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України – 115285,69 грн. /том 1 а.с. 46-47/. 
Вказане податкове повідомлення-рішення №00187390701 вмотивовано тим, що перевіркою повноти декларування ТОВ «ЕНЕРГО-РЕСУРС ЛТД» податку на доходи фізичних осіб встановлено порушення абз. «е» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податок на доходи фізичних осіб у розмірі 200838,63 грн., у т.ч., жовтень 2019 - 30326,09, вересень 2022 – 170512,54 грн. ТОВ «ЕНЕРГО-РЕСУРС ЛТД» здійснило реалізацію транспортних засобів (легкових автомобілів) фізичним особам за цінами, що не відповідають ринковим. Взаємовідносини здійснено на підставі договорів купівлі-продажу. Експертного висновку щодо оцінки ТЗ не надано. Перевіркою встановлено, що фізичні особи, які придбали автомобілі, отримали дохід, як додаткове благо, у вигляді знижки вартості придбаного легкового автомобіля, чим порушено вимоги пп. «е» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164. пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України. В ході перевірки встановлено наявність обставин, які в своїй сукупності свідчать про умисні, нерозумні та недобросовісні діяння ТОВ «ЕНЕРГО-РЕСУРС ЛТД», зокрема: ТОВ «ЕНЕРГО-РЕСУРС ЛТД» не утримало ПДФО з сум коштів, як додаткове благо, при реалізації автомобілів фізичним особам. Період фінансово-господарської діяльності платника податків, при здійсненні якої вчинено ці порушення: жовтень 2019, вересень 2022. 
Позивач не погодився з податковими повідомленнями-рішеннями ГУ ДПС у Полтавській області №00187410701 від 08.12.2025, №00187380701 від 08.12.2025, №00187400701 від 08.12.2025, №00187390701 від 08.12.2025, №00187370701 від 08.12.2025 та звернувся до суду з позовом у цій справі.
Надаючи правову оцінку оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням ГУ ДПС у Полтавській області №00187410701 від 08.12.2025, №00187380701 від 08.12.2025, №00187400701 від 08.12.2025, №00187390701 від 08.12.2025, №00187370701 від 08.12.2025, суд дійшов наступних висновків.
Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.
Відповідно до абзацу першого преамбули Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 №481/95-ВР (далі - Закон №481/95-ВР) в редакції Закону України від 23.11.2018 р. N 2628-VIII (чинний до 01.01.2025) цей Закон визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України.
Статтею 1 Закону № 481/95-ВР (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) розкрито, серед інших, наступні поняття: ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ, що засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку; місце зберігання пального - місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування; зберігання пального - діяльність із зберігання пального (власного або отриманого від інших осіб) із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик; Єдиний державний реєстр суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним (далі - Єдиний реєстр ліцензіатів та місць обігу пального) - перелік суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва), які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним у розрізі суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва), які здійснюють діяльність на таких місцях на підставі виданих ліцензій.
Терміни "пальне", "електронна сигарета", "рідини, що використовуються в електронних сигаретах" вживаються в цьому Законі у значеннях, наведених у Податковому кодексі України.
За приписами п.п. 14.1.141-1 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України пальне - нафтопродукти, скраплений газ, паливо моторне альтернативне, паливо моторне сумішеве, речовини, що використовуються як компоненти моторних палив, інші товари, зазначені у підпункті 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу.
Порядок здійснення імпорту, експорту, оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, пальним та зберігання пального встановлено статтею 15 Закону №481/95-ВР.
Згідно з приписами статті 15 Закону № 481/95-ВР імпорт, експорт алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюються суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності без наявності ліцензії. Оптова торгівля на території України алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюється за наявності у суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності ліцензії на оптову торгівлю алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах. Оптова торгівля пальним та зберігання пального здійснюються суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності за наявності ліцензії. 
Суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) або місцезнаходженням постійного представництва.
Ліцензії на право зберігання пального видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем розташування місць зберігання пального терміном на п`ять років.
Суб`єкт господарювання (у тому числі іноземний суб`єкт господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) має право зберігати пальне без отримання ліцензії на право зберігання пального в місцях виробництва пального або місцях оптової торгівлі пальним чи місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримані відповідні ліцензії. 
Ліцензія на право зберігання пального не отримується на місця зберігання пального, що використовуються:
підприємствами, установами та організаціями, які повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевого бюджету;
підприємствами, установами та організаціями системи державного резерву;
суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) для зберігання пального, яке споживається для власних виробничо-технологічних потреб виключно на нафто- та газовидобувних майданчиках, бурових платформах і яке не реалізується через місця роздрібної торгівлі.
Суб`єкти господарювання, які здійснюють роздрібну, оптову торгівлю пальним або зберігання пального виключно у споживчій тарі до 5 літрів, ліцензію на роздрібну або оптову торгівлю пальним або ліцензію на зберігання пального не отримують.
За порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним та зберігання пального, тютюнової сировини посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством. (ч. 1 ст. 17 Закону України №481/95-ВР).
До суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: оптової торгівлі пальним або зберігання пального без наявності ліцензії - 500000 гривень (ч. 2 ст. 17 Закону України №481/95-ВР).
27.07.2024 набрав чинності Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" від 18 червня 2024 року № 3817-IX, який визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, ввезення на митну територію України, вивезення за межі митної території України, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, тютюновою сировиною, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, а також посилення боротьби з їх незаконним виробництвом та обігом на території України.
За визначенням пункту 40 частини 1 статті 1 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" від 18 червня 2024 року № 3817-IX (далі по тексту – Закон №3817-ІХ, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) ліцензія - право суб`єкта господарювання на провадження відповідного виду (кількох видів) господарської діяльності.
Згідно з пунктом 2 розділу ХІІ “Прикінцеві положення” Закону №3817-ІХ Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" (Відомості Верховної Ради України, 1995 р., № 46, ст. 345 із наступними змінами) (далі - Закон) і Постанова Верховної Ради України "Про порядок введення в дію Закону України "Про державне регулювання виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами" (Відомості Верховної Ради України, 1995 р., № 46, ст. 346) втрачають чинність з 1 січня 2025 року, крім статті 8 Закону, яка діє до дня набрання чинності та введення в дію статті 33 цього Закону; положення Закону до дня втрати ним чинності застосовуються в частині, що не суперечить положенням цього Закону.
Частинами 1, 2 статті 28 Закону №3817-ІХ встановлено, що зберігання пального здійснюється суб`єктами господарювання за наявності ліцензії на право зберігання пального або на право зберігання пального виключно для потреб власного споживання та/або промислової переробки.
Суб`єкти господарювання отримують ліцензію на право зберігання пального, на право зберігання пального виключно для потреб власного споживання та/або промислової переробки на кожне місце зберігання пального.
За порушення цього Закону щодо виробництва, обігу та зберігання спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального суб`єкти господарювання притягаються до відповідальності згідно із законом. Для обрахунку штрафних санкцій, передбачених цією статтею, використовується розмір мінімальної заробітної плати, встановлений законом на 1 січня звітного (податкового) року, в якому виявлено порушення (частина 1 статті 73 Закону №3817-ІХ).
Відповідно до приписів пункту 15 частини 2 статті 73 Закону №3817-ІХ до суб`єктів господарювання за вчинені правопорушення застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу в таких розмірах: оптова торгівля пальним або зберігання пального (крім зберігання пального виключно для потреб власного споживання та/або промислової переробки) без наявності відповідної ліцензії - 85 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року.
В акті перевірки зазначено /том 1 а.с. 222-223/, що згідно даних аналітичного обліку підприємства по рахунку 281 «Товари на складі» станом на 01.01.2023 залишки палива дизельного ДП-З- Євро5-В0 становили 0 тон. 
14.01.2023 ТОВ «ЕНЕРГО-РЕСУРС ЛТД» придбає Дизельне паливо DIESEL FUEL ULSD 10PPM у ТОВ «ТЕРМІНАЛ-ДТ» (п.н. 30777384) у розмірі 24,98 т згідно видаткової накладної від 14.01.2023. 
Перевіркою встановлено, що ТОВ «ЕНЕРГО-РЕСУРС ЛТД» фактично отримані 14 січня 2023 нафтопродукти (Дизельне паливо DIESEL FUEL ULSD 10PPM) зберігає та реалізує покупцям у послідуючі дні, згідно видаткових накладних на реалізацію та актів здачі-прийняття товару, а саме:
- ФОП ОСОБА_1 (п.н. НОМЕР_1 ) видаткова накладна від 17.01.2023 у кількості 3,344 т; загальною вартістю 188000 грн.; 
- ФОП ОСОБА_2 (п.н. НОМЕР_2 ) видаткова накладна від 17.01.2023 у кількості 3,344 т; загальною вартістю 188000 грн.; 
- ПРИВАТНЕ ПІДПРИЄМСТВО "БІТМАШ" (п.н. 37824409) видаткова накладна від 17.01.2023 у кількості 4,18 т; загальною вартістю 235000 грн.; 
- ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ІНВЕСТАВІАОІЛ" (п.н. 2855921421) видаткова накладна від 19.01.2023 у кількості8,419 т; загальною вартістю 453150 грн. Товарна-транспортна накладна на відпуск нафтопродуктів (нафти) від 19.01.2023 № 1901/1-Н містить інформацію, що транспортування здійснювалось з пункту навантаження - В.Симоненка, 1-К, м. Кременчук, Полтавська обл.; 
- ПРИВАТНЕ ПІДПРИЄМСТВО АГРОФІРМА "ОЛЕКСАНДР" (п.н. 38067040) видаткова накладна від 20.01.2023 у кількості 5,016 т; загальною вартістю 282000 грн. Товарна-транспортна накладна на відпуск нафтопродуктів (нафти) від 20.01.2023 № 2001/1-Н містить інформацію, що транспортування здійснювалось з пункту навантаження- В.Симоненка, 1-К, м. Кременчук, Полтавська обл. 
З чого контролюючий орган робить висновок про те, що паливо дизельне DIESEL FUEL ULSD 10PPM придбане ТОВ «ЕНЕРГО- РЕСУРС ЛТД» 14 січня 2023 року та доставлене в пункт розвантаження: Полтавська обл. м. Кременчук, вул. В.Симоненка, 1-К, реалізується протягом 17 – 20 січня 2023 року покупцям ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 , ПП "БІТМАШ", ТОВ "ІНВЕСТАВІАОІЛ", ПП АГРОФІРМА "ОЛЕКСАНДР" з місця навантаження В.Симоненка, 1-К, м. Кременчук, Полтавська область. Вказує, що згідно даних бухгалтерського обліку по рахунку 281 «Товари на складі» станом на 31.12.2023 залишок дизельного палива DIESEL FUEL ULSD 10PPM становить - 15,11 т
Також у акті перевірки зазначено, що 08.01.2025 ТОВ «ЕНЕРГО-РЕСУРС ЛТД» придбає дизельне паливо у ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «УКРАЇНСЬКА НАФТОТРЕЙДІНГОВА КОМПАНІЯ» у розмірі 28691 л (23,9т) згідно видаткової накладної № ДТ00-000029 від 08.01.2025 Товарно-транспортна накладна на відпуск нафтопродуктів (нафти) від 08.01.2025 №000000029 містить інформацію: автопідприємство ТОВ «ЕНЕРГО-РЕСУРС ЛТД», автомобіль/причіп НОМЕР_3 / НОМЕР_4 , водій ОСОБА_3 , пункт навантаження - Пірс бункербази м.п. Ізмаіл, Одеська обл., Старонекрасівська с/р, комплекс БІС №17; пункт розвантаження – м. Кременчук, Полтавська обл. 
09.01.2025 ТОВ «ЕНЕРГО-РЕСУРС ЛТД» придбає дизельне паливо у ТОВ "КВОРУМ-НАФТА" у розмірі 30070 л (25,09т) згідно видаткової накладної № 441 від 09.01.2025 Товарна-транспортна накладна на відпуск нафтопродуктів (нафти) від 09.01.2025 №Р441 містить інформацію: автопідприємство ТОВ «ЕНЕРГО-РЕСУРС ЛТД», автомобіль/причіп НОМЕР_5 / НОМЕР_6 , водій ОСОБА_4 ; пункт навантаження- м. Ізмаіл, вул. Портова 13, (ЗМК Портова,16); пункт розвантаження – Полтавська обл. м.Кременчук, вул. В.Симоненка, 1-К.
Перевіряючі стверджують, що ТОВ «ЕНЕРГО-РЕСУРС ЛТД» фактично отримані 08 та 09 січня 2025 нафтопродукти (паливо дизельне ДП-З-ЄВРО5-ВО) зберігає та реалізує покупцям у послідуючі дні згідно видаткових накладних на реалізацію та актів здачі-прийняття товару, а саме: 
- ПП "Компанія "Л-ТРАНС" видаткова накладна від 10.01.2025 № 5 у кількості 10,829 т; загальною вартістю 598000 грн. Товарна-транспортна накладна на відпуск нафтопродуктів (нафти) від 10.01.2025 № №1001/1-Н містить інформацію: автопідприємство ТОВ «ЕНЕРГО-РЕСУРС ЛТД», автомобіль/причіп НОМЕР_3 / НОМЕР_4 , водій ОСОБА_3 ; пункт навантаження- Пірс бункербази м.п.Ізмаіл, Одеська обл., Старонекрасівська с/ р, комплекс БІС №17;
- ФГ "ВІДРОДЖЕННЯ-АГРО" видаткова накладна від 14.01.2025 № 6 у кількості 16,7 т загальною вартістю 944000 грн. Товарна-транспортна накладна на відпуск нафтопродуктів (нафти) від 14.01.2025 № 1401/1-Н містить інформацію: автопідприємство ТОВ «ЕНЕРГО-РЕСУРС ЛТД», автомобіль/причіп НОМЕР_5 / НОМЕР_6 , водій ОСОБА_4 ; пункт навантаження - м. Ізмаіл, вул. Портова 13, (ЗМК Портова,16);
- ТОВ "ГАРАНТ СЧ" видаткова накладна від 14.01.2025 № 7 у кількості 7,089 т загальною вартістю 402800 грн. Товарна-транспортна накладна на відпуск нафтопродуктів (нафти) від 14.01.2025 № 1401/2-Н містить інформацію, що транспортування здійснювалось само вивозом. пункт навантаження - В.Симоненка, 1-К, м. Кременчук, Полтавська обл.;
ПП "БІТМАШ" видаткова накладна від 17.01.2025 № 8 у кількості 4,18 т загальною вартістю 240000 грн. Товарна-транспортна накладна на відпуск нафтопродуктів (нафти) від 17.01.2025 №1701/2-Н містить інформацію: автопідприємство ТОВ «ЕНЕРГО-РЕСУРС ЛТД», автомобіль/причіп НОМЕР_5 / НОМЕР_6 , водій ОСОБА_4 ; пункт навантаження - В.Симоненка, 1-К, м.Кременчук, Полтавська обл.; 
-ПП "Компанія "Л-ТРАНС" видаткова накладна від 17.01.2025 № 9 у кількості 8,36 т загальною вартістю 475000 грн. Товарна-транспортна накладна на відпуск нафтопродуктів (нафти) від 17.01.2025 № 1701/1-Н містить інформацію: автопідприємство ТОВ «ЕНЕРГО-РЕСУРС ЛТД», автомобіль/причіп НОМЕР_5 / НОМЕР_6 , водій ОСОБА_4 ; пункт навантаження - В.Симоненка, 1-К, м.Кременчук, Полтавська обл. 
Контролюючий орган робить висновок про те, що паливо дизельне ДП-З-ЄВРО5-ВО, придбане ТОВ «ЕНЕРГО-РЕСУРС ЛТД» 08 та 09 січня 2025 року та доставлене в пункт розвантаження: Полтавська обл. м. Кременчук, вул. В.Симоненка, 1-К, реалізовано протягом 10 – 17 січня 2025 року покупцям ТОВ "ГАРАНТ СЧ", ПП "БІТМАШ", ПП "Компанія "ЛТРАНС" з місця навантаження В.Симоненка, 1-К, м. Кременчук, Полтавська обл.
Копії договорів, видаткових накладних, товарно-транспортних накладних, акцизних накладних наявні у матеріалах справи.
Відповідач вважає, що після закупівлі пального позивач здійснював зберігання цього пального без отримання ліцензії на зберігання пального до моменту його реалізації покупцям. 
Статтею 1 Закону №481/95-ВР надано визначення поняттям, зокрема: зберігання пального - діяльність із зберігання пального (власного або отриманого від інших осіб) із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик; місце зберігання пального - місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування.
Однак, Закон №481/95-ВР не визначає, що саме розуміється під власним споживанням пального, а так само, під поняттям "споруди", "обладнання", "ємності". При цьому, якщо загальні визначення понять "споруда" та "обладнання" є більш чітко окресленими, то поняття "ємність" таким не є і за загальним правилом охоплює абсолютно усі споруди, обладнання, резервуари чи інші пристрої, які мають щонайменшу місткість, до яких можна віднести і паливні баки автомобілів, обладнання, пристроїв. Тому застосування такого поняття в абсолютному значенні у Законі №481/95-ВР робить його вимоги непередбачуваними для суспільства, позаяк, кожен суб`єкт господарювання, який придбав пальне і використовує його, зобов`язаний отримати ліцензію на зберігання пального, що, однак, суперечить правовому змісту запровадження державою вимог щодо ліцензування діяльності зі зберігання пального, метою чого було, зокрема, підвищення контролю за обігом пального не тільки у розрізі суб`єктів господарювання, які займаються такою діяльністю, але й місць, на яких провадиться діяльність зі зберігання пального.
У зв`язку з тим, що Закон №481/95-ВР не дає чіткого розуміння, які саме місця слід вважати місцем зберігання пального, на кожне з яких суб`єкт господарювання зобов`язаний отримати ліцензію, задля вирішення спірного у цій справі питання підлягають врахуванню норми ПК України, які надають визначення поняттям, пов`язаним з обігом пального, зокрема, й місць його зберігання.
У п.п. 14.1.6 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України наведено визначення акцизного складу - це:
а) спеціально обладнані приміщення на обмеженій території (далі - приміщення), розташовані на митній території України, де під контролем постійних представників контролюючого органу розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі, а також реалізації спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів;
б) приміщення або територія на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізації пального.
Не є акцизним складом:
а) приміщення відокремлених підрозділів розпорядника акцизного складу, які використовуються ним виключно для пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі маркованих марками акцизного податку горілки та лікеро-горілчаних виробів, відвантажених з акцизного складу, а також для здійснення оптової та/або роздрібної торгівлі відповідно до отриманої розпорядником акцизного складу ліцензії;
б) приміщення або територія, на кожній з яких загальна місткість розташованих ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального не перевищує 200 кубічних метрів, а суб`єкт господарювання (крім платника єдиного податку четвертої групи) - власник або користувач такого приміщення або території отримує протягом календарного року пальне в обсягах, що не перевищують 1000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії), та використовує пальне виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки і не здійснює операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам.
Критерій, визначений цим підпунктом, щодо загальної місткості ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального не застосовується до ємностей суб`єктів господарювання, які є розпорядниками хоча б одного акцизного складу;
в) приміщення або територія незалежно від загальної місткості розташованих ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального, власником або користувачем яких є суб`єкт господарювання - платник єдиного податку четвертої групи, який отримує протягом календарного року пальне в обсягах, що не перевищують 10000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії), та використовує пальне виключно для потреб власного споживання і не здійснює операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам;
г) паливний бак як ємність для зберігання пального безпосередньо в транспортному засобі або обладнанні чи пристрої;
ґ) приміщення або територія, у тому числі платника податку, де зберігається або реалізується виключно пальне у споживчій тарі ємністю до 5 літрів включно, отримане від виробника або особи, яка здійснила його розлив у таку тару.
Таким чином, приміщення або територія на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом зберігання пального є акцизним складом.
Водночас, наведеною вище нормою закону визначено, що не є акцизним складом, зокрема, паливний бак як ємність для зберігання пального безпосередньо в транспортному засобі або обладнанні чи пристрої.
Відповідно до підпункту 14.1.6-1 пункту 14.1 статті 14 ПК України акцизний склад пересувний - транспортний засіб (автомобільний, залізничний, морський, річковий, повітряний, магістральний трубопровід), на якому переміщується та/або зберігається пальне або спирт етиловий на митній території України.
Транспортний засіб набуває статусу акцизного складу пересувного протягом періоду його використання для:
а) переміщення в ньому митною територією України пального або спирту етилового, що реалізується (крім пального або спирту етилового, що переміщується митною територією України прохідним транзитом або внутрішнім транзитом, визначеним підпунктом "а" пункту 2 частини другої статті 91 Митного кодексу України);
б) зберігання в ньому пального або спирту етилового на митній території України;
в) ввезення пального або спирту етилового на митну територію України, з якого сплачено акцизний податок або на умовах, визначених статтею 229 цього Кодексу.
Транспортний засіб, в якому переміщується та/або зберігається пальне або спирт етиловий, право власності на які належить декільком розпорядникам акцизного складу пересувного, є декількома акцизними складами пересувними, кількість яких дорівнює кількості власників пального або спирту етилового, що переміщується та/або зберігається в такому транспортному засобі.
Транспортний засіб, в якому переміщується та/або зберігається пальне або спирт етиловий, право власності на які переходить від одного суб`єкта господарювання до іншого, вважається іншим акцизним складом пересувним.
Не є акцизним складом пересувним:
транспортний засіб, що використовується суб`єктом господарювання, який не є розпорядником акцизного складу та платником акцизного податку, для переміщення на митній території України власного пального або спирту етилового для потреб власного споживання чи промислової переробки;
паливний бак транспортного засобу.
При цьому, відповідно до підпункту 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 ПК України реалізація підакцизних товарів (продукції) - будь-які операції на митній території України, що передбачають відвантаження підакцизних товарів (продукції) згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами з передачею прав власності або без такої, за плату (компенсацію) або без такої, незалежно від строків її надання, а також безоплатного відвантаження товарів, у тому числі з давальницької сировини, реалізація суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.
Не вважаються реалізацією пального операції з фізичної передачі (відпуску, відвантаження) пального на митній території України:
у споживчій тарі ємністю до 5 літрів (включно), крім операцій з реалізації такого пального його виробниками;
при використанні пального суб`єктами господарювання, які не є розпорядниками акцизного складу/акцизного складу пересувного, що передано (відпущено, відвантажено) платником акцизного податку таким суб`єктам господарювання виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки.
До власного споживання також відносяться операції із заправлення пальним за договорами підряду при одночасному виконанні таких умов:
а) замовники за договорами підряду не здійснюють реалізацію пального іншим особам, крім реалізації бензолу поза межами митної території України в митному режимі експорту;
б) заправлення здійснюється в паливний бак машин, механізмів, техніки та обладнання для агропромислового комплексу, паливний бак транспортних засобів спеціального призначення або паливний бак спеціального обладнання чи пристрою, які:
призначені для виконання робіт на землях сільськогосподарського або лісового призначення, на землях, наданих гірничим підприємствам для видобування корисних копалин та розробки родовищ корисних копалин, а також для виконання робіт з будівництва доріг;
належать іншим особам;
виконують роботи протягом строку дії договору підряду виключно на зазначених у цьому пункті землях, що перебувають у власності або користуванні замовника;
в) транспортні засоби, що здійснюють заправлення в паливний бак машин, механізмів, техніки та обладнання для агропромислового комплексу, у паливний бак транспортних засобів спеціального призначення або в паливний бак спеціального обладнання чи пристрою, зазначені в підпункті "б" цього підпункту, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з такого транспортного засобу.
Згідно з підпунктами 14.1.224, 14.1.224-1 статті 14 ПК України визначено, що розпорядник акцизного складу - суб`єкт господарювання, який одержав ліцензію на право виробництва спирту етилового, алкогольних напоїв, зареєстрований платником акцизного податку, або суб`єкт господарювання - платник акцизного податку, який здійснює виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізацію пального на акцизному складі та має документи, що підтверджують право власності або користування приміщеннями та/або територією, що відносяться до акцизного складу.
Розпорядник акцизного складу пересувного - суб`єкт господарювання - платник акцизного податку, який є власником пального або здійснює діяльність з виробництва спирту етилового та який з використанням транспортного засобу незалежно від того, кому належить такий транспортний засіб:
реалізує або зберігає пальне або спирт етиловий;
ввозить пальне на митну територію Україні, з якого сплачено акцизний податок або на умовах, визначених статтею 229 цього Кодексу.
При переході від одного суб`єкта господарювання до іншого права власності на пальне або спирт етиловий, що переміщується та/або зберігається у транспортному засобі, відбувається зміна розпорядника акцизного складу пересувного.
Не є розпорядником акцизного складу пересувного суб`єкт господарювання (перевізник, експедитор), який здійснює транспортування пального або спирту етилового.
Системний аналіз наведених норм ПК України та Закону №481/95-ВР у їх взаємозв`язку дають підстави для формулювання такого правового висновку. Зберігання пального нерозривно пов`язане із наявністю у суб`єкта господарювання споруд та/або обладнання, та/або ємностей, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування (місця зберігання пального). Наявність у суб`єкта господарювання обов`язку з отримання ліцензії на право здійснення діяльності зі зберігання пального, яка опосередковується придбанням та використанням суб`єктом господарювання пального для задоволення своїх власних виробничих потреб при провадженні його господарської діяльності (не пов`язаної з метою отримання доходу від зберігання пального як виду економічної діяльності) залежить саме від наявності у суб`єкта господарювання місця зберігання пального, яке за своїми ознаками (характеристиками) відповідає визначенню «акцизного складу» та/або «акцизного складу пересувного», незалежно від того чи зареєстрований такий суб`єкт платником акцизного податку, розпорядником акцизного складу та/або наявністю підстав для реєстрації такого місця як акцизного складу. Відповідно, у випадку, якщо наявне у суб`єкта господарювання місце зберігання пального відповідає ознакам, які ПК України встановлює як виключення з визначення «акцизного складу» та/або «акцизного складу пересувного», такий суб`єкт не має обов`язку отримувати ліцензію на право зберігання пального у такому місці.
Таким чином, для оцінки наявності в діях суб`єкта господарювання складу правопорушення у вигляді здійснення діяльності зі зберігання пального без отримання відповідної ліцензії, з`ясуванню підлягають місце та спосіб його зберігання, мета придбання, технічні характеристики використаних для цього споруд (обладнання, ємностей), обсяги споживання, закупівлі та обставини використання пального. Ці обставини складають об`єктивну та суб`єктивну сторони правопорушення. 
Сам по собі факт наявності «на балансі» у суб`єкта господарювання невикористаного пального не є достатньою обставиною для його кваліфікації як зберігання пального без отримання відповідної ліцензії.
Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Верховного Суду від 31.05.2022 у справі №540/4291/20.
Невстановлення під час перевірки обставин здійснення позивачем діяльності зі зберігання пального, часу цієї діяльності та місця, у якому пальне зберігалося, унеможливлює визнання правомірним застосування штрафних санкцій за зберігання пального без наявності ліцензії.
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 12.08.2025 у справі № 400/1849/21.
Як встановлено судом, Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГО-РЕСУРС ЛТД" має право на здійснення такого виду економічної діяльності як 46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами /том 1 а.с. 157/.
Господарська діяльність Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГО-РЕСУРС ЛТД" з оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі у перевіряємову періоді здійснювалася на підставі виданої Державною фіскальною службою України ліцензії на право оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі №990614201900717 з терміном дії ліцензії з 01 липня 2019 року по 01 липня 2024 року /том 1 а.с. 48/, та на підставі виданої позивачу ГУ ДПС у Полтавській області ліцензії на право оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі №990614202400654 з терміном дії ліцензії з 01 липня 2024 року по 01 липня 2029 року /том 1 зворот а.с. 48/.
Під час проведення перевірки контролюючий орган не встановив конкретних місць та способу зберігання описаного пального, не встановив та не повідомив суду технічні характеристики використаних для цього споруд (обладнання, ємностей).
Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Відповідач ГУ ДПС у Полтавській області не надав до суду належних та допустимих доказів на підтвердження власних тверджень про те, що пальне розвантажувалося з транспортних засобів позивача на підприємстві позивача. 
Контролюючим органом не виявлено жодних споруд та/або обладнання, та/або ємностей, які б використовуються позивачем для зберігання пального на праві власності або користування та не надано до суду жодних доказів на підтвердження наявності такого майна у позивача. 
У заявах по суті представник позивача заперечує факт здійснення діяльності зі зберігання пального та зазначає, що позивач не має місць зберігання пального, а після прибуття товару до місцезнаходження Товариства пальне не вивантажувалося у стаціонарні ємності, а перебувало в автоцистернах до моменту їх транспортування до покупців. Пояснює, що при реалізації пального його фактична доставка до покупців була здійснена протягом декількох днів, що було пов`язано з різними причинами.
Відповідачем не надано до суду жодних доказів на спростування вказаних пояснень позивача.
За визначенням статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний транспортний засіб - колісний транспортний засіб (автобус, вантажний та легковий автомобіль, причіп, напівпричіп), який використовується для перевезення пасажирів, вантажів або виконання спеціальних робочих функцій (далі - транспортний засіб); автомобіль вантажний - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів; вантажні перевезення - перевезення вантажів вантажними автомобілями; товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу (крім фізичних осіб, які здійснюють перевезення вантажу за рахунок власних коштів та для власних потреб) документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, який складається у паперовій та/або електронній формі та містить обов`язкові реквізити, передбачені цим Законом та правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом.
Транспортні засоби, відомості про які зазначені у товарно-транспортних накладних та якими здійснювалися відповідні вантажні перевезення, у перевіряємову періоді були зареєстровані за ТОВ "ЕНЕРГО-РЕСУРС ЛТД", що підтверджено свідоцтвами про реєстрацію транспортних засобів, копії яких наявні у матеріалах справи /том 1 а.с. 123-124/. 
Суд враховує, що обов`язок перевізника зі збереження вантажу не є тотожним здійсненню діяльності із зберігання палива та передбачає збереження палива саме у процесі переміщення палива митною територією України. Цей обов`язок закріплений також у частині першій статті 924 Цивільного кодексу України.
Твердження відповідача про те, що позивач здійснював діяльність зі зберігання пального є лише припущеннями контролюючого органу, які не підтверджені належними, допустимими та достовірними доказами, тоді як факт наявності «на балансі» у суб`єкта господарювання невикористаного пального не є достатньою обставиною для його кваліфікації як зберігання пального без отримання відповідної ліцензії. 
У свою чергу, фактичною перевіркою ТОВ «ЕНЕРГО-РЕСУРС ЛТД», проведеною у період з 19.01.2023 по 27.01.2023, що оформлена довідкою №887/16-31-09-03/39326744 від 27.01.2023 /том 1 а.с. 135-142/, підтверджено, що за результатами фактичної перевірки ТОВ «ЕНЕРГО-РЕСУРС ЛТД» порушень вимог Податкового кодексу України, Закону України статті 15 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" та інших нормативно-правових актів, які регулюють виробництво та обіг пального, алкогольних напоїв та тютюнових виробів в Україні не встановлено.
Підсумовуючи викладене вище, зважаючи на частину 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, суд дійшов висновку, що Головним управлінням ДПС у Полтавській області не доведено факт порушення позивачем статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального", частин 1, 2 статті 28 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" від 18 червня 2024 року № 3817-IX, за які до позивача застосовано фінансову санкцію у вигляді штрафу в розмірі 680000 грн. 
Таким чином, податкове повідомлення-рішення від 08 грудня 2025 року №00187410701, яким до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в розмірі 680000 грн., прийняте Головним управлінням ДПС у Полтавській області не на підставі, що визначені Конституцією та законами України, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.
Перевіркою встановлено та зазначено у акті перевірки, що у перевіряємий період ТОВ «ЕНЕРГО-РЕСУРС ЛТД» здійснювало реалізацію транспортних засобів (легкових автомобілів) фізичним особам, а саме: 
1. Автомобіль Ford EcoSport, WF0BXXMRKBFK87444 (2015р.в.): залишкова – 77452,3 грн., фактична ціна реалізації – 85000 грн., крім того ПДВ 17000 грн. 
2. Спеціалізований напівпричіп-цистерна E FELDBINDER TSA 30/3-1 ADR, W09334B9BX1F07322 (1999 р.в.), залишкова – 142368 грн., фактична ціна реалізації – 142500 грн., крім того ПДВ 28500 грн. 
Копії договорів купівлі-продажу транспортних засобів, видаткових накладних наявні у матеріалах справ.
Матеріалами справи підтверджено, що позивачем оформлено та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних:
- податкову накладну № 386 від 24.10.2019 на WF0BXXMRKBFK87444 Автомобіль Ford EcoSport, на загальну суму 102000,00 грн., у тому числі ПДВ – 17000 грн. /том 1 а.с. 127/;
- податкову накладну № 208 від 20.09.2022 на Спеціалізований напівпричіп-цистерна E FELDBINDER TSA 30/3-1 ADR, W09334B9BX1F07322, на загальну суму 171000,00 грн., у тому числі ПДВ – 28500 грн. /том 1 а.с. 133/.
Експертного висновку щодо оцінки транспортних засобів до перевірки не надано.
Згідно з п. 162.1 статті 162 ПК України (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) платниками податку є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.
За приписами абзацу «а» п. 176.2 ст. 176 ПК України особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов`язані: своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок.
Відповідно до п. 164.1 статті 164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду. У разі використання права на податкову знижку базою оподаткування є чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається шляхом зменшення загального оподатковуваного доходу з урахуванням пункту 164.6 цієї статті на суми податкової знижки такого звітного року. Базою оподаткування для доходів, отриманих від провадження господарської або незалежної професійної діяльності, є чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається відповідно до пункту 177.2 статті 177 та пункту 178.3 статті 178 цього Кодексу.
Підпунктом 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 ПК України передбачено, що оподаткування доходів, нарахованих (виплачених, наданих) платнику податку податковим агентом. Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.
За приписами п.п. «е» п.п. 164.2.17 п. 164.2 статті 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються: дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді: вартості безоплатно отриманих товарів (робіт, послуг), визначеної за правилами звичайної ціни, а також суми знижки звичайної ціни (вартості) товарів (робіт, послуг), індивідуально призначеної для такого платника податку, крім сум, зазначених у підпункті 165.1.53 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу.
За приписами пункту 16-1 1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. 1.1. Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. 1.2. Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. 1.3. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту. 1.4. Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту. 1.5. Відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 цього Кодексу. 1.6. Платники збору зобов`язані забезпечувати виконання податкових зобов`язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 цього Кодексу.
Підпунктом 14.1.178 п.14.1 ст.14 ПК України визначено, що податок на додану вартість - непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу.
Відповідно до пункту 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.
Пунктом 188.1 статті 188 ПК України передбачено, що база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).
За приписами пунктів 201.1, 201.4 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Платники податку в разі здійснення постачання товарів/послуг, база оподаткування яких, визначена відповідно до статей 188 і 189 цього Кодексу, перевищує фактичну ціну постачання таких товарів/послуг, можуть скласти не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведену податкову накладну з урахуванням сум податку, розрахованих виходячи з перевищення бази оподаткування над фактичною ціною, визначених окремо по кожній операції з постачання товарів/послуг.
Підпунктом 14.1.13 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що безоплатно надані товари, роботи, послуги: а) товари, що надаються згідно з договорами дарування, іншими договорами, за якими не передбачається грошова або інша компенсація вартості таких товарів чи їх повернення, або без укладення таких договорів; б) роботи (послуги), що виконуються (надаються) без висування вимоги щодо компенсації їх вартості; в) товари, передані юридичній чи фізичній особі на відповідальне зберігання і використані нею.
Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Автомобіль Ford EcoSport, WF0BXXMRKBFK87444 (2015р.в.): залишкова – 77452,3 грн., фактична ціна реалізації – 85000 грн., крім того ПДВ 17000 грн. та Спеціалізований напівпричіп-цистерна E FELDBINDER TSA 30/3-1 ADR, W09334B9BX1F07322 (1999 р.в.), залишкова – 142368 грн., фактична ціна реалізації – 142500 грн., крім того ПДВ 28500 грн. відчужені позивачем покупцям за укладеними договорами купівлі-продажу, за якими передбачено грошова компенсація вартості таких товарів, тому вказані транспортні засоби не підпадають під визначення безоплатно отриманих товарів у розумінні Податкового кодексу України.
Ціна транспортних засобів, зазначена у договорах купівлі-продажу, за яку були продані транспортні засоби є вищою за залишкову вартість вказаних основних засобів, що підтверджено відомостями по амортизації ОЗ (бухгалтерський облік) /том 1 а.с. 128, 134/. 
Порядок оподаткування операцій з продажу або обміну об`єктів рухомого майна визначений статтею 173 ПК України, відповідно до пункту 173.1 якої дохід платника податку від продажу (обміну) об`єкта рухомого майна протягом звітного податкового року оподатковується за ставкою, визначеною в пункті 167.2 статті 167 цього Кодексу. 
Дохід від продажу (обміну) об`єкта рухомого майна (крім легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів) визначається виходячи з ціни, зазначеної у договорі купівлі-продажу (міни), але не нижче оціночної вартості цього об`єкта, визначеної згідно із законом.
Дохід від продажу (обміну) легкового автомобіля, мотоцикла, мопеда визначається виходячи з ціни, зазначеної у договорі купівлі-продажу (міни), але не нижче середньоринкової вартості відповідного транспортного засобу або не нижче його оціночної вартості, визначеної згідно із законом (за вибором платника податку).
Середньоринкова вартість легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів визначається щокварталу центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері економічного розвитку, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (для кожної марки, моделі таких транспортних засобів з урахуванням року випуску та пробігу, на підставі аналізу фактичних цін продажу відповідних транспортних засобів), і оприлюднюється на офіційному веб-сайті цього органу в режимі вільного доступу до 10 числа місяця, наступного за звітним кварталом.
На виконання вимог пункту 173.1 статті 173 ПК України постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 року № 403 затверджено Порядок визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів (далі - Порядок № 403), який встановлює механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів (далі - транспортні засоби) з метою визначення доходу від їх продажу (обміну) для цілей обкладення податком на доходи фізичних осіб
Пунктами 3, 4 Порядку № 403 передбачено, що середньоринкова вартість транспортного засобу розраховується за методом аналогії цін ідентичних транспортних засобів за такою формулою: Сср = Цн х (Г / 100) х (1 ± (Гк / 100), де Цн - ціна нового транспортного засобу в Україні; Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від строку експлуатації згідно з додатком 1; Гк - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від пробігу згідно з додатком 2.
Джерелом інформації про ціни нових транспортних засобів в Україні є офіційні прайс-листи виробників (дилерів) або довідкові дані про ціни щодо ідентичних або аналогічних нових транспортних засобів в Україні чи країнах-виробниках (експортерах) з урахуванням податків та зборів, що визначаються відповідно до законодавства.
Відповідно до пункту 5 Порядку № 403 ідентичними є транспортні засоби, в яких збігаються такі ознаки і параметри: марка; країна-виробник; тип кузова (седан, універсал тощо); модель; конструкція привода тягових коліс; тип та робочий об`єм двигуна; тип коробки передач та інших складників силової передачі; габаритні розміри; рік випуску; технічні характеристики.
Розбіжності можуть стосуватися комплектності та укомплектованості, пробігу та технічного стану.
Пунктом 8 Порядку № 403 передбачено, що у разі коли неможливо визначити ціну ідентичного нового транспортного засобу в Україні (відсутні необхідні довідкові дані), допускається використання даних щодо аналогічних транспортних засобів.
Згідно з пунктом 11 Порядку № 403 коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від строку експлуатації визначається як середнє значення співвідношення ціни транспортних засобів, що були у використанні, до ціни аналогічних нових транспортних засобів та не може бути меншим ніж 4.
За правилами пункту 12 Порядку № 403 коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від пробігу визначається з урахуванням фактичного та нормативного середньорічного пробігу транспортних засобів.
У разі коли фактичний середньорічний пробіг транспортних засобів є вищим, ніж їх нормативний середньорічний пробіг, середньоринкова вартість зменшується, а у разі, коли фактичний середньорічний пробіг є нижчим, ніж нормативний середньорічний пробіг, середньоринкова вартість збільшується.
Пунктом 13 Порядку № 403 передбачено, що середньоринкова вартість транспортних засобів розраховується щокварталу Мінекономіки для кожної марки та моделі транспортних засобів з урахуванням року випуску та пробігу, оприлюднюється до 10 числа наступного місяця в установленому Мінекономіки порядку на офіційному веб-сайті Міністерства для вільного доступу та зберігається протягом 1095 днів з дня її оприлюднення.
Судом встановлено, що підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень була виключно інформація з офіційного сайту компанії "AVTO-RIA", що містилася на цьому сайті станом на жовтень 2025 року /том 2 а.с. 45/.
Так, податковий орган при визначенні середньоринкової вартості автомобілів посилається на калькулятор середньоринкової вартості транспортних засобів на сайті auto.ria.com, за допомогою якого формує висновок про середню вартість транспортних засобів станом на момент проведення перевірки у жовтні 2025 року /том 2 а.с. 45/.
Разом з тим, транспортні засоби були продані позивачем у жовтні 2019 року та у вересні 2022 року. 
Суд зазначає, що сайт компанії «AVTO-RIA» не може бути джерелом інформації для визначення середньоринкової вартості автомобіля позивача, оскільки приписами Податкового кодексу України та Порядку № 403 встановлено, що розрахунок середньоринкової вартості транспортних засобів щокварталу здійснює Мінекономіки для кожної марки та моделі транспортних засобів з урахуванням року випуску та пробігу, який оприлюднює до 10 числа наступного місяця в установленому Мінекономіки порядку на офіційному веб-сайті Міністерства для вільного доступу.
Отже, сайт auto.ria.com - не є сайтом офіційного органу, який уповноважений визначати середньоринкову вартість транспортних засобів та відображає пропозицію ціни продажу, а не вартість транспортного засобу. 
Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Верховного Суду від 20.07.2021 у справі № 820/2141/17 викладено правовий висновок про те, що обов`язок щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу законодавець покладає на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку.
Суд критично оцінює доводи відповідача про правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень з посиланням на пункт 8 Порядку № 403, оскільки цією нормою передбачено, що у разі коли неможливо визначити ціну ідентичного нового транспортного засобу в Україні (відсутні необхідні довідкові дані), допускається використання даних щодо аналогічних транспортних засобів, тоді як у спірному випадку товар не був новим, зокрема, автомобіль Ford EcoSport, WF0BXXMRKBFK87444 був введений в експлуатацію 06.11.2015 /том 1 а.с. 128/, а спеціалізований напівпричіп-цистерна E FELDBINDER TSA 30/3-1 ADR, W09334B9BX1F07322 був введений в експлуатацію 26.08.2019.
Згідно з частиною 1 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Статтею 74 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до статті 75 Кодексу адміністративного судочинства України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Відповідачем не надано до суду належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження доводів про те, що дохід позивача від продажу зазначених вище транспортних засобів є нижчим за середньоринкову вартість відповідного транспортного засобу.
З огляду на вищевикладене, зважаючи на частину 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, суд дійшов висновку, що Головним управлінням ДПС у Полтавській області не доведено факт порушення позивачем п. 188.1 ст. 188, п. 201.1. п. 201.4 ст.201 Податкового кодексу України, ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 за № 996-XIV, в результаті чого занижено податок на додану вартість у загальній сумі 188739 грн., у т.ч. по періодам: у т.ч. жовтень 2019 – 30525 грн., вересень 2022 – 90140 грн., жовтень 2022 – 68074 грн.; п. 201.1, п. 201.10 ст. 201, п. 89 підрозділу 2 ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, п. 15 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 № 1307, внаслідок чого не здійснено реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних за жовтень 2019 - 152625 грн., вересень 2022 - 791070 грн.; абз. «е» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на доходи фізичних осіб у розмірі 200838,63 грн., у т.ч. жовтень 2019 – 30326,09, вересень 2022 – 170512,54 грн.; пп. 162.1.3 п. 162.1 ст. 162, пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168, абз. «а» п. 176.2 ст. 176, пп. 1.1 п. 161 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, в результаті чого занижено суму військового збору у розмірі 16736,55 грн. у т.ч. жовтень 2019 - 2527,17, вересень 2022 – 14209,38 грн.
За встановлених обставин справи та наведених вище норм права, якими врегульовані спірні правовідносини, податкове повідомлення-рішення від 08 грудня 2025 року №00187390701, від 08 грудня 2025 року №00187370701, від 08 грудня 2025 року №00187400701 та від 08 грудня 2025 року №00187380701 в частині застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГО-РЕСУРС ЛТД" штрафних (фінансових) санкцій за платежем з податку на додану вартість в сумі 6800 грн., - прийняті Головним управлінням ДПС у Полтавській області не на підставі, що визначені Конституцією та законами України, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому є протиправними та підлягають скасуванню.
Стосовно податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 08 грудня 2025 року №00187380701 в частині застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГО-РЕСУРС ЛТД" штрафних (фінансових) санкцій за платежем з податку на додану вартість в сумі 3400 грн. за порушення позивачем п. 201.1, п. 201.3, п. 201.10 ст.201 за рахунок не реєстрації податкових накладних обсягом постачання за квітень 2024 року в сумі 129351 грн., суд зазначає наступне.
Перевіркою встановлено та зафіксовано в акті перевірки /том 1 а.с. 216/, що ТОВ «ЕНЕРГО-РЕСУРС ЛТД» здійснювало операції за експортними контрактами по транспортним послугам з доставки вантажу: з Компанією Sp.z.o.o. «AVRORA GROUP POLAND», Польща, за контрактом №11676/AGP/1 від 01.04.2024 на підставі інв. від 12.04.2024 на суму 3078,40 євро. Оплата надійшла на розрахунковий рахунок ТОВ «ЕНЕРГО-РЕСУРС ЛТД» від нерезидента на суму 3078,40 євро. (129351,29 грн.). 
ТОВ «ЕНЕРГО-РЕСУРС ЛТД» при здійсненні господарської операції за експортним контрактом не виписано податкову накладну у квітні 2024 року обсягом постачання 129351,29 грн. та не зареєстровано у Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений Податковим кодексом України термін.
Позивач не заперечує вказані вище обставини, які встановлені та зафіксовані в акті перевірки.
Відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата зарахування електронних грошей платнику податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", незалежно від дати накладення електронного підпису.
Згідно з п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з використанням кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, уповноваженої платником особи відповідно до вимог Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Відповідно до пункт 201.7 статті 201 ПК України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).
Положенням пункту 201.10 статті 201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 01.07.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді.
Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Отже, платник податку - постачальник з настанням першої із умов виникнення податкових зобов`язань, визначених у пункті 187.1 статті 187 ПК України, зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Згідно з п. 120-1.2 ст. 120-1 ПК України у разі відсутності реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість, та/або податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою, податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, що зазначена в податковому повідомленні-рішенні, складеному за результатами перевірки контролюючого органу, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 5 відсотків обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 3400 гривень.
Зважаючи на викладене вище, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 08 грудня 2025 року №00187380701 в частині застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГО-РЕСУРС ЛТД" штрафних (фінансових) санкцій за платежем з податку на додану вартість в сумі 3400 грн. прийняте на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, підстави для визнання його протиправним та скасування відсутні.
При прийнятті рішення у даній справі суд враховував позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки інших аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах “Салов проти України” (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), “Проніна проти України” (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та “Серявін та інші проти України” (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі “Руїс Торіха проти Іспанії” (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).
Отже, позов ТОВ "ЕНЕРГО-РЕСУРС ЛТД" підлягає задоволенню частково.
Позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір у загальному розмірі 15875 грн. 83 коп., що підтверджується копією платіжної інструкції №498 від 11.12.2025 на суму 2422,40 грн. /том 1 а.с. 19/, копією квитанції про прийняття до виконання платіжної інструкції №521 від 29.12.2025 на суму 13453,43 грн. /том 1 а.с. 173/, та виписками про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України /том 1 а.с. 168, 175/.
Частинами 1, 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, при частковому задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГО-РЕСУРС ЛТД" суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГО-РЕСУРС ЛТД" судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 15835 грн. 03 коп. = (1319585,56 грн. *15875,83 грн.)/1322985,56 грн.
На підставі викладеного, керуючись статтями 2-9, 72-77, 90, 139, 243-245 Кодексу адміністративного судочинства України, 
У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГО-РЕСУРС ЛТД" (вул. Старшого лейтенанта Кагала, 52-Б, офіс 303-Б, м. Кременчук, Полтавська область, 39600, ідентифікаційний код 39326744) до Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36000, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 44057192) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити частково. 
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 08 грудня 2025 року №00187410701.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 08 грудня 2025 року №00187390701.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 08 грудня 2025 року №00187370701.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 08 грудня 2025 року №00187400701.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 08 грудня 2025 року №00187380701 в частині застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГО-РЕСУРС ЛТД" штрафних (фінансових) санкцій за платежем з податку на додану вартість в сумі 6800 грн. (шість тисяч вісімсот гривень).
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГО-РЕСУРС ЛТД" судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 15835 грн. 03 коп. (п`ятнадцять тисяч вісімсот тридцять п`ять гривень три копійки). 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення складено 17 квітня 2026 року.

Суддя С.С. Сич