СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 лютого 2026 року Справа № 640/26328/20
Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Воловика С.В., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в місті Суми адміністративну справу № 640/26328/20 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю “ЕТС УКРАЇНА” до Київської митниці про скасування рішень та карток відмови,-
У С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕТС УКРАЇНА» (далі - позивач, ТОВ «ЕТС УКРАЇНА») звернулось з позовною заявою до Київської митниці (далі - відповідач, Київська митниця), у якій просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товару № UA100080/2020/200008/2 від 10.08.2020;
- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товару № UA100080/2020/200009/2 від 10.08.2020;
- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100080/2020/00112 від 10.08.2020;
- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100080/2020/00113 від 10.08.2020.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, ТОВ «ЕТС УКРАЇНА» зазначило, що 10.08.2020 до структурного підрозділу відповідача подало митну декларацію № UA100080/2020/520888 згідно з якою до митного оформлення пред`являлися товари, а саме: ровінги (рівниця) StarRov PR 440 2400 086 Grade А у кількості - 20833 кг, виготовлені зі скловолокна сполученого за допомогою емульсії на основі скла Е- типу, торгівельна марка StarRov, виробник: Johns Manville Slovakia. A.S., придбані відповідно до контракту № 10/11/14/01 від 10.11.2014 на умовах поставки CPT Руська Лозова. 
Після прийняття митної декларації до митного оформлення, посадовою особою відповідача декларантові направлено електронне повідомлення, в якому зазначалось про необхідність надання документів що підтверджують митну вартість для вирішення спірного питання правильності її визначення. 
У відповідь на вказане повідомлення митниці, позивач надав додаткові документи, після опрацювання яких, Київською митницею встановлено що покупець ТОВ «ЕТС УКРАЇНА» та продавець «United Trading System Scandinavia АВ» входять до однієї групи компаній, у зв`язку з чим, згідно з частиною 16 статті 58 Митного кодексу України є взаємозалежними особами відповідно до умов, зазначених у статті 15 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів та торгівлі 1994 року. З огляду на те, що вказана взаємозалежність вплинула на ціну товару, який ввозився, керуючись частиною четвертою статті 53 Митного кодексу України, відповідачем запропоновано позивачу надати наступні документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).
Враховуючи повідомлення про відсутність та неможливість надання вказаних документів, 10.08.2020 Київською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товару № UA100080/2020/200008/2, відповідно до якого заявлену декларантом митну вартість товарів скориговано за резервним методом, а також картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100080/2020/00112 від 10.08.2020.
Аналогічна ситуація склалася і з митною декларацією № UA100080/2020/520889, яка також подавалась митному органу 10.08.2020 і за результатами розгляду якої відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товару № № UA100080/2020/200009/2, відповідно до якого заявлену декларантом митну вартість товарів скориговано за резервним методом, а також картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100080/2020/00113 від 10.08.2020.
На переконання ТОВ «ЕТС УКРАЇНА», зазначені рішення відповідача про коригування митної вартості та картки відмови є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки при поданні митної декларації було виконано усі вимоги частини 2 статті 53 МК України щодо надання повного обсягу необхідних для визначення розміру митної вартості документів, які не містили ані розбіжностей, ані неповноти заявлених даних.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.10.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 640/26328/20, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб, встановлені строки для подання заяв по суті справи. 
Київська митниця з позовними вимогами не погодилась, у відзиві на позовну заяву зазначила, що відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 Митного кодексу України, було здійснено контроль наявності в наданих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості, під час якого спрацювали ризики АСАУР, застосування якої є обов`язковим.
Так, за результатами контролю правильності визначення митної вартості товарів, відповідачем було встановлено, що документи, подані для підтвердження митної вартості товару, містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. 
Зокрема, Київською митницею було встановлено, що умовами поставки згідно з контрактом № 10/11/14/01 від 10.11.2014 та додаткових угод до нього визначено СРТ- Руська Лозова. При цьому, інформація про те, які саме складові митної вартості включено у ціну товару не надано, вартість витрат на транспортування, навантаження, розвантаження та страхування, окремо у митну вартість не включались.
Крім того, відповідачем встановлено, що продавець «United Trading System Scandinavia АВ» не є виробником товару та входить до однієї групи компаній з позивачем, у зв`язку з чим, вони є взаємозалежними особами.
У зв`язку з цим, відповідно до частини третьої статті 53 Митного кодексу України, Київською митницею запропоновано позивачу надати додаткові документи, а саме: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. 
Також, пропонувалось надати й інші документи для підтвердження заявленої митної вартості.
Втім, враховуючи направлення позивачем повідомлення про відмову у наданні додаткових документів, відповідач дійшов висновку про відсутність підстав для використання основного методу визначення митної вартості товару - за ціною договору та про необхідність коригування заявленої митної вартості за другорядним методом передбаченим статтею 64 Митного кодексу України – резервним, у зв`язку з чим, 10.08.2020 після проведення процедури консультацій, були прийняті рішення про коригування митної вартості товарів № UA100080/2020/200008/2 та № UA100080/2020/200009/2 та картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100080/2020/00112 та № UA100080/2020/00113.
За таких обставин, Київська митниця вважає оскаржувані рішення та картки відмови правомірними, а позовні вимоги – необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
У зв`язку з ліквідацією Окружного адміністративного суду міста Києва, на підставі пункту 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 2825 (в редакції Закону № 3863), проведений автоматизований розподіл адміністративних справ, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, між окружними адміністративними судами України з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ згідно з Порядком передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженим наказом Державної судової адміністрації України № 399 від 16.09.2024.
За результатами вказаного автоматизованого розподілу, справа № 640/26328/20 передана на розгляд Сумському окружному адміністративному суду. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.03.2025, зазначену справу передано на розгляд судді Воловику С.В.
Так, ухвалою від 18.03.2025, справа № 640/26328/20 прийнята до провадження, розгляд справи вирішено продовжувати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб, первісного відповідача Київську митницю Держмитслужби замінено на правонаступника Київську митницю, учасникам справи запропоновано подати додаткові пояснення щодо предмету спору.
Дослідивши подані матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності, суд встановив наступне. 
З метою митного оформлення товару, придбаного відповідно до контракту № 10/11/14/01 від 10.11.2014, укладеному з компанією «United Trading System Scandinavia АВ», 10.08.2020 позивач подав митну декларацію № UA100080/2020/520888 згідно з якою до митного оформлення пред`являлися товари, а саме: ровінги (рівниця) StarRov PR 440 2400 086 Grade А у кількості - 20833 кг, виготовлені зі скловолокна сполученого за допомогою емульсії на основі скла Е- типу, торгівельна марка StarRov, виробник: Johns Manville Slovakia. A.S. 
За результатами розгляду поданих документів, відповідачем направлено повідомлення у якому зазначалось про розбіжності, що мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявність ознак підробки або відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. 
Зокрема, зазначалось про те, що надані на підтвердження митної вартості документи, містять розбіжності стосовно відомостей щодо включення числових значень митної вартості заявлених до оформлення товарів, а саме: відсутня інформація щодо вартості транспортування товару до кордону України, послуг по його навантаженню чи розвантаженню та включення цієї вартості до ціни товару. 
Одночасно, позивачу пропонувалось подати додаткові документи для підтвердження митної вартості відповідно до статті 53 Митного кодексу України, а саме: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс - листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, передбачені положеннями наказу № 599; за власним бажанням – додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.
Розглянувши отримані документи, Київська митниця направила позивачу додатковий запит про надання документів відповідно до частини п`ятнадцятої статті 58 та частини четвертої статті 53 Митного кодексу України, у якому, з огляду на встановлення впливу взаємозалежності між продавцем і покупцем на ціну товару, просила надати: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; розрахунок ціни (калькуляцію).
Враховуючи відсутність запитуваних документів, ТОВ «ЕТС УКРАЇНА» направило відповідачу відповідний лист з проханням випустити товар у вільний обіг.
У зв`язку з цим, 10.08.2020 Київською митницею прийнято рішення № UA100080/2020/200008/2 про коригування митної вартості товарів, згідно з яким, митну вартість товарів визначено за резервним методом на підставі цінової інформації, наявної в ЄАІС, зокрема, у митній декларації № UA100070/2019/249880 від 03.12.2019, а також картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100080/2020/00112.
Підставою для прийняття такого рішення відповідач визначив неподання всіх запрошених документів, відсутність відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості та наявність розбіжностей у поданих документах, що не дає можливості перевірити декларування всіх складових митної вартості у повному обсязі.
Так само, за результатами опрацювання митної декларації № UA100080/2020/520889 від 10.08.2020, надіслання повідомлень про надання додаткових документів та отримання відповідей, було прийнято рішення про коригування митної вартості товару № UA100080/2020/200009/2, а також картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100080/2020/00113 від 10.08.2020.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, та вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що на виконання частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;
2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;
3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);
4) безсторонньо (неупереджено);
5) добросовісно;
6) розсудливо;
7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;
8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);
9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;
10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з ч. 8 ст. 257 Митного кодексу України (далі – Митний кодекс, МК України), митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться, окрім іншого, відомості щодо митної вартості товарів та методу її визначення.
Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (стаття 49 Митного кодексу України).
На виконання статті 52 Митного кодексу України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.
Перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, визначений частиною 2 статті 53 Митного кодексу України. До таких документів належать: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
За приписами частини 3 вказаної статті, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Відповідно до ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
З метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, митний орган має право, серед іншого, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; застосовувати інші передбачені форми митного контролю (ч. 5 ст. 54 Митного кодексу).
Відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю, митний орган може виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі, у разі невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу (ч. 6 ст. 54 Митного кодексу).
Згідно зі статтею 55 Митного кодексу України, якщо митний органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, він має право прийняти у письмовій формі рішення про коригування заявленої митної вартості товарів.
Методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту встановлюються статтею 57 Митного кодексу України. До таких методів належать: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); та другорядні – за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Відповідно до статті 58 Митного кодексу України, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:
1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що:
а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні;
б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно);
в) не впливають значною мірою на вартість товару;
2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;
3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;
4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.
Частиною дванадцятою статті 58 Митного кодексу України передбачено, що факт пов`язаності між собою продавця і покупця сам по собі не може бути підставою для розгляду вартості операції як неприйнятної. У таких випадках необхідно розглянути обставини продажу та прийняти вартість операції за умови, що взаємовідносини покупця і продавця не вплинули на ціну оцінюваних товарів.
На виконання частини тринадцятої статті 58, за наявності достатніх підстав вважати, що відносини, зазначені у частині дванадцятій цієї статті, вплинули на ціну оцінюваних товарів, митний орган повинен надати декларанту або уповноваженій ним особі свої письмові обґрунтування, що такий вплив мав місце.
У разі відсутності обґрунтувань з боку митного органу необхідно вважати, що взаємовідносини, зазначені у частині дванадцятій цієї статті, не вплинули на ціну оцінюваних товарів. (частина чотирнадцята статті 58)
Відповідно до частин шістнадцятої, сімнадцятої статті 58 Митного кодексу України, для цілей цього Кодексу особи вважаються пов`язаними між собою у випадках, зазначених у статті 15 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року. Особи, одна з яких є одноосібним агентом, одноосібним дистриб`ютором чи одноосібним концесіонером іншої, як би це не називалося, вважаються пов`язаними для цілей цього Кодексу, якщо вони підпадають хоча б під один із критеріїв, визначених у статті 15 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року.
Системний аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що митна вартість має бути підтверджена належними та достовірними документами. Митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, наявності у них розбіжностей, ознак підробки, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Водночас, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України.
У разі встановлення факту взаємозв`язку між продавцем і покупцем, право витребовувати додаткові документи виникає лише тоді, коли цей взаємозв`язок вплинув на ціну товару і такий вплив належним чином обґрунтовано митним органом. 
У цій справі судом встановлено, що підставою для надсилання позивачу вимоги про надання додаткових документів для підтвердження числового значення заявленої митної вартості, Київська митниця фактично визначила розбіжності стосовно відомостей щодо включення числових значень митної вартості, зокрема, відсутність інформації щодо вартості транспортування товару до кордону України, послуг по його навантаженню чи розвантаженню та включення цієї вартості до ціни товару. 
Разом з цим, у повідомленні про надання додаткових документів, відповідач зазначав про необхідність надання договору (угоди, контракту) із третіми особами, пов`язаного з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунків про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунків про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписок з бухгалтерської документації; каталогів, специфікацій, прейскурантів (прайс-листів) виробника товару; копії митної декларації країни відправлення; висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини; банківських платіжних документів, що стосуються оцінюваного товару; транспортних (перевізних) документів, а також документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, передбачених Правилами, затвердженими наказом Міністерства фінансів України № 599 від 24.05.2012; за власним бажанням – додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.
Тобто, вказане повідомлення містило загальну вимогу щодо надання документів, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України, без зазначення конкретних документів, які б надали можливість перевірити спірні відомості та усунути сумніви у достовірності визначеної митної вартості. 
Вирішуючи питання щодо виникнення у Київської митниці права витребовувати у позивача додаткові документи під час митного оформлення товарів за митними деклараціями від 10.08.2020 № UA100080/2020/520888 та № UA100080/2020/520889 та, відповідно, права вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів, суд зазначає про те, що на виконання приписів норм, які регулюють спірні правовідносини, митний орган зобов`язаний зазначати конкретні обставини, які викликали сумніви у достовірності заявленої митної вартості, причини неможливості її перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які саме документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
Витребовувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. 
Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації. 
Як уже зазначалось, обґрунтованою підставою для висновків про відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість, Київська митниця визначила відсутність відомостей щодо вартості послуг по перевезенню товарів до кордону України, вартості його навантаження чи розвантаження. 
Суд звертає увагу на те, що реалізуючи своє повноваження витребовувати додаткові документи для підтвердження митної вартості, Київська митниця у повідомленні про надання додаткових документів не зазначила конкретні документи, надання яких могло б підтвердити або спростувати встановлені недоліки та розбіжності. 
Як убачається з матеріалів справи, умовою поставки товарів за контрактом № 10/11/14/01 від 10.11.2014 визначено CPT Руська Лозова. Згідно з Інкотермс-2010, умова поставки СРТ (Carriage Paid To - Фрахт/перевезення оплачені до) означає, що продавець оплачує доставку товару до названого місця призначення, виконуючи зобов`язання, коли передає товар першому перевізникові. Ризики втрати чи пошкодження переходять від продавця до покупця в момент передачі першому перевізнику.
Тобто, визначаючи умови контракту (ціна товару, строки і порядок його доставки, порядок оплати тощо), продавець погодився на оплату вартості перевезення товару до кордону України, що свідчить про включення до ціни товару цих витрат та відсутність підстав для висновків про наявність розбіжностей. 
Крім того, суд зауважує на тому, що вказуючи про вплив взаємозв`язку продавця і покупця за контрактом на ціну товару та витребовуючи додаткові документи, Київська митниця не навела жодного обґрунтування щодо наявності такого взаємозв`язку та його впливу на ціну, що, згідно з частиною чотирнадцятою статті 58 Митного кодексу України, свідчить про відсутність впливу. 
Суд зазначає, що надані митному органу документи на підтвердження митної вартості, не містили розбіжностей, які мають вплив на правильність її визначення та ознак підробки й містили усі необхідні відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості.
Такі обставини, на переконання суду, свідчать про необґрунтованість доводів відповідача щодо неналежного підтвердження позивачем заявленої митної вартості та про відсутність підстав для застосування резервного методу її визначення. 
Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про невідповідність оскаржуваних рішень та карток відмови критеріям, встановленим частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, та про наявність підстав для задоволення позовних вимог про їх скасування. 
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕТС УКРАЇНА» до Київської митниці про скасування рішень і карток відмови – задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товару № UA100080/2020/200008/2 від 10.08.2020.
Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товару № UA100080/2020/200009/2 від 10.08.2020.
Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100080/2020/00112 від 10.08.2020.
Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100080/2020/00113 від 10.08.2020.
Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя   С.В. Воловик