Справа № 517/230/26
Провадження № 3/517/135/2026

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2026 року	смт. Захарівка	

Суддя Захарівського районного суду Одеської області Гончар І.В., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 2 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер не відомий, мешканця АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушеня, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,
В С Т А Н О В И В:
Постановою суду від 11.03.2026 матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно гр. ОСОБА_1 були повернуті до відділення поліції № 2 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області для доопрацювання у зв`язку з істотними порушеннями вимог ст. 256 КУпАП. Підставою для такого рішення було те, що під час підготовки справи до розгляду судом встановлено наявність даних про притягнення гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності постановою суду від 16 вересня 2025 року за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, однак відповідна постанова до матеріалів справи долучена не була, а дії особи у протоколі від 04.03.2026 кваліфіковані за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, що свідчило про можливу невідповідність правової кваліфікації фактичним обставинам. 20.03.2026 після доопрацювання матеріали справи повторно надійшли до суду. Судом встановлено, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 167091 від 04.03.2026, 07.02.2026 близько 17:00 гр. ОСОБА_1 за місцем проживання вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно неповнолітнього пасинка ОСОБА_2 , а саме висловлювався нецензурною лайкою та ображав його, чим, на думку органу поліції, вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. У судовому засіданні гр. ОСОБА_1 пояснив, що факт конфлікту не заперечує, однак із правовою кваліфікацією його дій не погодився. Зазначив, що йому не було відомо про те, що його дії можуть бути кваліфіковані як повторне правопорушення, а також вказав, що протокол відносно нього складено за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, у зв`язку з чим він здійснює свій захист саме від такого обвинувачення. Суд враховує наведені пояснення та зазначає, що відповідно до принципів адміністративного провадження особа має право знати суть обвинувачення, яке їй пред`являється, та здійснювати захист саме від нього. Зміна правової кваліфікації на більш сувору без належного процесуального оформлення та без надання особі можливості реалізувати своє право на захист є неприпустимою. Разом з тим, після доопрацювання до матеріалів справи долучено копію постанови суду від 16.09.2025 року, протокол про адміністративне правопорушення, складений 14 серпня 2025 року за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, а також рапорти працівників поліції та службові документи, з яких убачається, що під час складання протоколу 04.03.2026 відомості про попереднє притягнення особи були відсутні в інформаційній підсистемі «Адміністративна практика, адміністративно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України». Як вбачається з долучених до матеріалів справи документів, відомості про протокол серії ВАВ №567839 про адміністративне правопорушення, складений відносно гр. ОСОБА_1 14 серпня 2025 року за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, були внесені до інформаційної підсистеми «Адміністративна практика, адміністративно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» лише 13.03.2026, тобто вже після складання протоколу від 04.03.2026 та після направлення матеріалів справи до суду. Зазначене свідчить про неналежне ведення обліку адміністративних правопорушень органом поліції та підтверджує причини неправильного визначення правової кваліфікації під час складання протоколу. Водночас такі обставини не спростовують факту наявності повторності у діях особи на момент вчинення правопорушення та не усувають недоліків складеного протоколу, який і надалі не відповідає фактичним обставинам справи. Суд звертає увагу, що недоліки інформаційного обліку не можуть покладатися в негативні наслідки для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Таким чином, надані матеріали підтверджують, що на момент вчинення інкримінованого правопорушення (07.02.2026) гр. ОСОБА_1 вже був підданий адміністративному стягненню за правопорушення, передбачене ст. 173-2 КУпАП, що свідчить про наявність ознаки повторності. Відповідно до ч. 3 ст. 173-2 КУпАП адміністративна відповідальність настає за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, якщо їх вчинено повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення. Отже, встановлені судом обставини виключають можливість кваліфікації дій особи за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. Водночас протокол про адміністративне правопорушення складений саме за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, і органом поліції, незважаючи на прямі вказівки суду, не вжито належних заходів для приведення правової кваліфікації у відповідність до фактичних обставин справи, зокрема не складено нового протоколу. Суд зазначає, що відповідно до принципів адміністративного провадження, закріплених у КУпАП, а також практики Європейського суду з прав людини, особа має право знати, у вчиненні якого саме правопорушення її обвинувачують, та захищатися саме від пред`явленого обвинувачення. Суд не вправі виходити за межі пред`явленого обвинувачення та самостійно змінювати правову кваліфікацію дій особи на більш сувору, оскільки це призведе до погіршення її становища та порушення права на захист. Аналогічна правова позиція неодноразово висловлювалася судами касаційної інстанції, відповідно до якої суд при розгляді справ про адміністративні правопорушення не має повноважень змінювати правову кваліфікацію на більш сувору. Крім того, рапорти працівників поліції та інші службові документи не є належними процесуальними джерелами доказів у розумінні КУпАП і не можуть усунути недоліки протоколу. Таким чином, у межах пред`явленого обвинувачення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували склад саме цього адміністративного правопорушення. Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.        При цьому суд зазначає, що відповідно до ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначенихстаттею 255 цього Кодексу.    Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.   У відповідності до ст.62 Конституції України, як норми прямої дії, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.     Отже, винуватість особи у вчиненні правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом, а усі сумніви тлумачаться на користь правопорушника. Таким чином, суд зобов`язаний дослідити усі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатност.і        За таких обставин, враховуючи обставини складання протоколу про адміністративне правопорушення, беручи до уваги досліджені докази у їх сукупності та вислухавши пояснення, суд дійшов висновку про відсутність належних, допустимих, достатніх та переконливих доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.173-2 КУпАП, у зв`язку із чим, вважаю, що провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.      У відповідності до положень п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.         Керуючись ст.ст. 7,247, 251, 252, 256, 276, 284 КУпАП, суд - 
П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП України, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Одеського апеляційного суду.

Суддя: Ірина ГОНЧАР