Дата документу 10.03.2026 
Справа № 334/9926/25
Провадження № 3/334/78/26
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2026 року м. Запоріжжя
Суддя Дніпровського районного суду міста Запоріжжя Ісаков Дмитро Олександрович, розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого у ПРАТ «Запорізький Автомобілебудівний завод» водієм, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 
за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

14 листопада 2025 року о 23 год. 00 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Honda M-NV BASIK, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався по вул. Професора Толока, буд. №18а в м. Запоріжжя перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного засобу Alcotest Drager 6820, тест №3650, результат позитивний - 0,95% проміле. Від керування транспортним засобом водій ОСОБА_1 відсторонений, шляхом паркування без порушень ПДР.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 (а) ПДВ України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
Права особи, притягненої до адміністративної відповідальності, передбачені статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вимоги статті 63 Конституції України ОСОБА_1 роз`яснені. 
В судовому засідання ОСОБА_1 вину не визнав, та пояснив, що він проживає за адресою:  АДРЕСА_1 разом з цивільною дружиною ОСОБА_2 . Він працює на ПРАТ «ЗАЗ» водієм на службовому автомобілі Honda M-NV BASIK, державний номерний знак НОМЕР_1 він зі своєю дружиною знаходився в автомобілі в 22.00 годині дружина сиділа за кермом, а він на пасажирському сидінні так як не було світла вдома заряджали телефони, перед тим, вдома випив банку слабоалкогольного напою. Він не збирався нікуди їхати, так як автомобіль було припарковано на зупинці. Його дружина ОСОБА_3 випадково рукою нажала кнопку ввімкнення передач та автомобіль розпочав рух та вдарив припаркований автомобіль Nissan та ВАЗ-2110. Це сталось випадково ОСОБА_3 нікуди їхати не планувала, водійського посвідчення не має взагалі. Пояснення які він дав раніше було написано тому, що він злякався за дружину та те, що автомобіль службовий і він втратить роботу. Також він думав, що з власниками пошкоджених автомобілів домовились без виклику поліції. Він стверджує, що за кермом не знаходився та ДТП не скоював, має водійський досвід з 1997 року. Крім цього додатково зазначив, що він не міг керувати автомобілем, оскільки після ДТП в автомобілі вийшли з ладу усі прибори механізмів.
В судовому засіданні адвокат Кравченко О.П. просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення. 
Дослідивши матеріали справи та надані докази, суддя дійшов наступного висновку.
Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).
Відповідно до ст.2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.
Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Частина 2 ст.251 КУпАП встановлює, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.
Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Відповідно до вимог п.2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Так, п.2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.
Відповідно до п.2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з п.4 розділу І Інструкції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Відповідно до п.12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Відповідно до п.9 розділу ІІ Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Відповідно до ч.4 ст.266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Пункт 6 розділу ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі за змістом - Інструкція 2) передбачає, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Поліцейським протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №513457 від 15 листопада 2025 року, складений саме за керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Предметом доказування винуватості особи за даним складом правопорушення є факт керування транспортним засобом та факт перебування у стані алкогольного сп`яніння. 
Вина ОСОБА_1 , крім протоколу про адміністративне правопорушення, також підтверджується:
направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14 листопада 2025 року;
актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;
план схемою дорожньо-транспортної пригоди;
письмовими поясненнями ОСОБА_1 , який пояснив, що будучи за кермом автомобіля Honda не зрозумів поведінку автомобіля, не встиг технічно зупини автомобіль;
письмовими поясненнями ОСОБА_4 , який пояснив, що 14 листопада 2025 року в 23.00 годині знаходився на балконі своєї квартири і спостерігав як водій легкового автомобіля здійснював маневр Honda, державний номерний знак НОМЕР_1 в результаті чого здійснив на його автомобіль Nissan, державний номерний знак НОМЕР_2 далі продовжив рух та здійснив наїзд на наступне автомобіль ВАЗ-2110 який в свою чергу продовжив рух та вдарив наступний автомобіль. Далі він вийшов з квартири зустрів біля автомобіля Honda водія в стані алкогольного сп`яніння після чого водій припаркував свій автомобіль біля дома з ознаками сп`яніння запах алкоголю;
письмовими поясненнями ОСОБА_5 , який пояснив, що 14 листопада 2025 року у вечірній час син, ОСОБА_5 побачив у вікно, як відбулось зіткнення ззаду стоячого автомобіля з його автомобілем. В результаті незначні пошкодження бампера його автомобіля;
письмовими поясненнями ОСОБА_6 , який пояснив, що він проживає за адресою: м.Запоріжжя, вул. Професора Толока, буд. №18а, 14 листопада 2025 року о 17.00 годині він припаркував автомобіль ВАЗ-2110, державний номерний знак НОМЕР_3 біля під`їзду №2 з правої сторони зі входу у під`їзд. Крім цього з лівої сторони від входу вказаного під`їзду стояв автомобіль Nissan, який належить сусіду з даного під`їзду. Ні на моїй машині ні на машині сусіда жодних механічних пошкоджень не було. Приблизно о 23.00 годині він почув гучний звук ніби удар та звук сигналізації його автомобіля. Виглянувши у вікно він побачив, що його автомобіль і автомобіль сусіда мають механічні пошкодження та що біля наших автомобілів паркується автомобіль білого кольору він відразу вийшов в низ де вже був сусід другого пошкодженого автомобіля та чоловік та жінка які вже вийшли з білого автомобіля з київськими номерами. Хто саме з них був за кермом не знає та почали казати, що випадково вдарили два наші автомобіля, при розмові від чоловіка та жінки був відчутний запах алкоголю, як вони вдарили наші автомобіля вони конкретно пояснити не змогли. Після вказаної події сусід другого вдареного автомобіля викликав поліцію для складання ДТП. 
відеозаписом правопорушення, з якого вбачається, що працівники поліції за викликом приїхали на місце ДТП, яке трапилось по вул. Професора Толока, буд. №18а в м. Запоріжжя. На місці ДТП перебував ОСОБА_1 , на запитання поліцейського повідомив, що вживав слабоалкогольні напої. Після цього працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 його права та обов`язки та запропонував останньому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 надав свою згоду результат продуття спеціального технічного засобу Alcotest Drager 6820, результат позитивний - 0,95% проміле. Крім цього необхідно зазначити, що ОСОБА_1 не казав поліцейським, що він не керував автомобілем Honda M-NV BASIK, державний номерний знак НОМЕР_1 , який надалі надав письмові пояснення де вказав, що саме він керував зазначеним вище автомобілем внаслідок чого трапилось ДТП. Після цього працівниками поліції у відношенні ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.
рапортом поліцейського взводу №1 роти №1 батальйону №3 УПП в Запорізькій області ДПП капрала поліції Дениса Філіпова;
Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
Так, у п.52 рішення ЄСПЛ від 05 лютого 2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.
Відповідно до п.2 розділу ІІ Інструкції 2, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.
Поліцейським протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №513457 від 15 листопада 2025 року стосовно ОСОБА_1 складений в установленому законом порядку, відповідає вимогам ст.256 КУпАП, розділам ІІ, ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівника поліції було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) ОСОБА_1 суду не надав.
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.
Надані стороною захисту докази суд до уваги не приймає та визнає їх не належними та не допустимими оскільки у такий спосіб сторона захисту намагається уникнути притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності з огляду на наступне. 
Допитана в судовому засідання свідок сторони захисту ОСОБА_2 , пояснила, що вона є цивільною дружиною ОСОБА_1 , та мешкає разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 . 14 листопада 2025 року у будинку не було світла і вона разом з ОСОБА_7 вийшли на подвір`я до його службового автомобіля зарядити свій мобільний телефон. Вона сіла на водійське місце, а ОСОБА_7 сів на пасажирське сидіння. Поки телефон заряджався вони розмовляли в ході бесіди вона випадково натиснула кнопку ввімкнення передач і автомобіль стрімко поїхав у перед і ударив припаркований автомобіль, це сталось випадково по її необачності, так як вона керувати автомобілем не вміє і водійського посвідчення не має. Після цього на подвір`я вийшов сусід з кв. АДРЕСА_2 ОСОБА_8 батько їх знайомого. Після ДТП вона злякалась і відійшла від автомобіля, а ОСОБА_7 домовлявся з власниками автомобілів. 
Крім цього було допитано свідка ОСОБА_9 , який пояснив, що мешкає за адресою: АДРЕСА_3 14 листопада 2025 року приблизно о 23.00 годині він палив у вікно своєї квартири і побачив як автомобіль розпочав рух і вдарив декілька автомобілів після цього зупинився і з водійського сторони виходить дівчина і кудись пішла, а с пасажирської сторони вийшов чоловік обійшов автомобіль сів за кермо і від`їхав назад. 
На думку суду покази свідка ОСОБА_2 , спростовуються показами свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_6 ,, які є логічними, детальними та послідовними та у повній мірі відображають подію яка трапилась 14 листопада 2025 року, а також відеозаписом правопорушення.
Крім цього суд зауважує, що водій повинен пам`ятати, що споживання різного роду алкогольних напоїв при водінні автомобіля може закінчитися дуже сумно. А від адекватності водія і нормальної швидкості реакцій залежить не тільки здоров`я його самого, але й життя оточуючих. 
Дослідженими доказами, які містяться в матеріалах справи встановлено, що  ОСОБА_1 , розуміючи суспільну небезпеку та протиправність свого діяння, керував автомобілем перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння.
В рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.
Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.
Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.
За таких обставин, оцінивши наведені докази, суд визнає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведеною, в його діях наявний склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.
У відповідності до ст.ст.34, 35 КУпАП пом`якшуючих та обтяжуючих вину особи обставин судом не встановлено.
З урахуванням викладеного, суд вважає необхідним накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Крім того, згідно ст.40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення сплачується судовий збір, розмір і порядок сплати якого встановлюється законом.
Згідно п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
На підставі вищевикладеного, керуючись статтями: 221, 280, 283-284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексом України про адміністративне правопорушення та накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 , в дохід держави судовий збір в розмірі 665,60 гривень.
Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти діб з дня винесення постанови через Дніпровський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя Ісаков Д.О.