Справа № 344/22067/25 
Провадження № 2/344/2191/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ЗАОЧНЕ
15 квітня 2026 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого-судді Польської М.В.,
секретаря судового засідання Соляник Т.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гелексі Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат, - 
В С Т А Н О В И В: 
Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Гелексі Фінанс» у грудні 2025 року звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат.
Позовні вимоги мотивовані тим, що з метою отримання кредитних послуг 16 червня 2025 року між ТОВ «Гелексі Фінанс» та ОСОБА_1 в електронній формі було укладено договір №16-06-2025-02 надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту у вигляді електронного документа, відповідно до якого відповідачу надано кредит в сумі 40 000 гривень (зі збільшенням в подальшому розміру кредиту до 62 000 грн.) строком повернення 16 грудня 2025 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом, визначених в договорі в розмірі 0,21667% від суми кредиту за кожен день користування кредитом. З метою забезпечення виконання зобов`язань відповідача, які виникли з договору №16-06-2025-02 відповідач та позивач уклали 16 червня 2025 року договір застави транспортного засобу у вигляді електронного документа. Відповідач передав у заставу позивачу транспортний засіб марки Renault, моделі Megane, рік випуску 2011, колір синій, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 . Протягом дії договору відповідач систематично не виконував належним чином договірні зобов`язання в частині своєчасного погашення позики та допустив прострочену заборгованість яка становить 142 157,33 грн., з яких: 61 957,33 грн. – заборгованість за тілом кредиту; 31 000 грн. – штраф за договором надання коштів у позику; 49 200 грн. – штраф за договором застави транспортного засобу. Оскільки, відповідач у добровільному порядку борг не повертає, просив стягнути нього в примусовому порядку заборгованість за договором позики та судові витрати по справі.
Ухвалою суду від 12.12.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду призначено підготовче засідання.
Ухвалою суду від 05.03.2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак в позовній заяві зазначив, що не заперечує проти розгляду справи за його відсутності та винесення заочного рішення судом.
Відповідач в судові засідання не з`являвся, про день та час слухання справи був повідомлений відповідно до вимог закону. Про судове засідання відповідач повідомлений також шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада». Причину неявки суду не повідомив, відзив на позов не подавав. З врахуванням вимог п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України за неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд розглядає справу за відсутності учасника справи в заочному порядку за згодою позивача, та з врахуванням строків розгляду справи, в т.ч. в порядку спрощеного позовного провадження.
З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінюючи всі докази в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення частково позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 16 червня 2025 року між ТОВ «Гелексі Фінанс» та ОСОБА_1 в електронній формі було укладено договір №16-06-2025-02 надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, відповідно до якого відповідачу надано кредит в сумі 40 000 гривень строком повернення 16 грудня 2025 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом, визначених в договорі в розмірі 0,21667% від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Тип кредиту (кредитна програма): кредит. Вид фінансової послуги: надання коштів та банківських металів у кредит (п. 1.2. договору). 
За умовами п. 1.3. договору кредитодавець надає позичальнику кредит з цільовим призначенням споживчі цілі.
Відповідно до п. 1.4. договору кредитодавець зобов`язаний видати кредит позичальнику протягом одного робочого дня з дня підписання договору, але не раніше дня оформлення правочину, необхідного для забезпечення виконання зобов`язання за договором та виконання й оплати обов`язкових послуг визначених в п.1.8 Договору. Згідно з п. 1.5. договору кредит надається строком на 3 місяці від дати отримання позичальником кредиту,
Відповідно до п.1.8.1., 1.8.1.1. орієнтовна реальна річна процента ставка складає 78,00% річних. Орієнтовна денна процентна ставка 0,21667%. Орієнтовна загальна вартість споживчого кредиту складає 139% від суми кредиту та включає в себе: відсотки за користування споживчим кредитом 39,00% від суми кредиту (15 600 грн.) зі змінами за договором №1 від 18.06.2025 року (відсотки – 96 614 грнт,)
Варто зазначити, що в якості підпису позичальника та кредитодавця використовується електронний підпис одноразовим ідентифікатором, який має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис, що відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію».
В якості забезпечення своїх зобов`язань щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом та штрафних санкцій за умови їх наявності позичальник передає в заставу автомобіль Renault, моделі Megane, рік випуску 2011, колір синій, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , тип – загальний легковий – загальний універсал-В, дата першої реєстрації – 22.08.2018 року, дата реєстрації – 04.10.2019 року, зареєстрований ТСЦ 2642, що належить позичальнику на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , видано ТСЦ 2642, 04.10.2019 року.
В Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 16 червня 2025 року зареєстровано обтяження за № 32007516.
18 червня 2025 року між сторонами було укладено Договір №1 про внесення змін та доповнень до Договору №16-06-2025-02 надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, відповідно до умов якого, за цим договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти у сумі 62 000 грн. на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі та інші нараховані сумі (за наявності підстав для їх нарахування) на умовах та в строки, встановлені цим договором. Тип процентної ставки – фіксована
Факт перерахування ТОВ «Гелексі Фінанс» коштів у загальному розмірі 62 000 грн. підтверджується платіжними інструкціями №20973 від 16.06.2025 року, №21063 від 18.06.2025 року, №21064 від 18.06.2025 року.
На виконання умов договору №16-06-2025-02 від 16.06.2025 року ОСОБА_1 здійснив 01.10.2025 платіж в розмірі 11 500 грн. що стверджується платіжною інструкцією №18762.
Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).
Згідно зі ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до вимог ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Згідно зі ст.ст.1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст.1047 ЦК України).
Законом України «Про електронну комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
За приписами ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч. 2 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 5 ч. 1 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Вищезазначене свідчить, що договір №16-06-2025-02 надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, укладений у спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги ЗУ «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».
Встановлено, що відповідач в порушення умов договору зобов`язання за договором не виконав, у зв`язку з чим станом на час подання позову заборгованість склала 142 157,33 грн., з яких: 61 957,33 грн. – заборгованість за тілом кредиту; 31 000 грн. – штраф за договором надання коштів у позику; 49 200 грн. – штраф за договором застави транспортного засобу.
Розрахунок заборгованості відповідачем не спростовано.
Судом враховано, що відповідачем були здійснені заходи, спрямовані на визнання наявності боргу, а саме 11 500 грн. від 01.10.2025 року.
Отже, вимоги позову в частині стягнення заборгованості по тілу кредиту є обґрунтованими.
Однак, щодо вимоги про стягнення 31 000 грн. – штраф за договором надання коштів у позику; 49 200 грн. – штраф за договором застави транспортного засобу, суд зазначає наступне.
Сторони передбачали умовами укладеного договору від 16.06.2025 року (зі змінами) сплату відсотків за користуванням кредитними коштами (п.1.8, 3.6, 7.3), пеню (п.8.3), штрафу (п.8.16).
Штраф визначено у розмірі 50% суми кредиту, тобто 31 000 грн.
Також, сторони у договорі застави від 16.06.2025 року (зі змінами) як стверджувала у позові сторона позивача, відповідальність у розмірі штрафу – 30% від вартості предмета застави (п.4.2).
При цьому, позивач керуючись принципом диспозитивності, вимоги щодо стягнення відсотків по даному договору не пред`являлись.
Відповідно до положень ст.ст.549, 551 ЦК України, за якими неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
У зв`язку з оголошенням воєнного стану на території України та погіршенням економічного становища України, значна кількість позичальників не взмозі платити по кредитних зобов`язаннях. У зв`язку з цим Верховною Радою України було ухвалено Закон України № 2120-IXП «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану».
Відповідно до п. 18 прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року за № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, на території України введено воєнний стан із 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Згодом, неодноразово воєнний стан на території України продовжувався у встановленому законом порядку, і є чинним на даний час.
Беручи до уваги наведене, в умовах воєнного стану позичальник (боржник) за кредитним договором не несе відповідальності за невиконання грошового зобов`язання, з нього не може бути стягнуто нараховані штрафи за укладеним договором, тобто у період воєнного стану.
Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача неустойки - не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, є безпідставними, а тому в частині задоволення позову про стягнення неустойки в сумі 80 200 грн., з яких: 31 000 грн. – штраф за договором надання коштів у позику; 49 200 грн. – штраф за договором застави транспортного засобу - слід відмовити.
Аналізуючи встановлені обставини у справі та правові норми, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість заявлених вимог, що є підставою для їх задоволення частково.
Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1 366,47 грн. від суми задоволених позовних вимог (56,41%).
Керуючись ст.ст.264, 265, 268, 279, 280-282, 354 ЦПК України, суд, 
В И Р І Ш И В :
Задовольнити частково позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Гелексі Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Гелексі Фінанс» (код ЄДРПОУ: ЄДРПОУ 42305986, адреса місцезнаходження: м.Київ, вул.Предславинська, буд.28, оф.401) заборгованість за договором №16-06-2025-02 надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 16.06.2025 року, заборгованість у розмірі 61 957,33 грн. (шістдесят одна тисяча дев`ятсот п`ятдесят сім гривень 33 копійок).
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Гелексі Фінанс» (код ЄДРПОУ: ЄДРПОУ 42305986, адреса місцезнаходження: м.Київ, вул.Предславинська, буд.28, оф.401) витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 366,47 грн. (одна тисяча триста шістдесят шість гривень 47 копійок).
В задоволенні решти вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського апеляційного суду.

Повний текст рішення складено та 22 квітня 2026 року.

Суддя Мирослава ПОЛЬСЬКА