Справа № 347/1823/25
Провадження № 2/347/359/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2026 року м. Косів
Косівський районний суд, Івано-Франківської області в складі: 
головуючої –судді: Крилюк М.І., 
секретаря: Лазорик Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Косів цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Брайт-К" до ОСОБА_1 , третьої особи: Акціонерного товариства "Креді Агріколь Банк" про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В с т а н о в и в:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія “Брайт-К” звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , за участю третьої особи – Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк», про стягнення заборгованості за кредитними договорами, мотивуючи вимоги позову тим, що 14 листопада 2022 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №1/1416671. За умовами цього договору Банк надав відповідачу кредитні кошти у сумі 57 264,73 грн строком користування кредитом з 14.11.2022 року по 13 листопада 2025 року. Позичальник зобов`язувався своєчасно вносити щомісячні платежі згідно з графіком, а також сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 34% річних та виконувати інші платежі, передбачені договором.
Банк виконав свої обов`язки в повному обсязі, що підтверджується відповідною банківською випискою. Однак відповідач порушив вимоги пунктів 1.1 та 1.3 договору, не здійснюючи погашення кредиту у визначені строки, що спричинило виникнення простроченої заборгованості.
18 грудня 2024 року між Банком та ТОВ «Фінансова компанія “Брайт-К”» було укладено Договір про відступлення права вимоги №5-2024, згідно з яким 23 грудня 2024 року до Позивача перейшли всі права вимоги за кредитним договором №1/1416671.
У зв`язку з допущеним відповідачем простроченням 16.05.2025 Позичальнику було направлено письмове повідомлення про наявність боргу, а 31.07.2025р — вимогу про дострокове погашення всієї суми заборгованості. Вказані вимоги залишилися без виконання.
На дату відступлення права вимоги (20.12.2024) заборгованість становила 76 053,29 грн, а станом на 31.07.2025 — 83 656,49 грн, у тому числі: 47 611,47 грн — основний борг; 36 045,02 грн — проценти за користування кредитом.
19 травня 2021 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №4/3188446 на суму 100 001,00 грн, з кінцевим строком погашення до 18.05.2026. Договором передбачалося нарахування процентів за ставкою 10% річних, а також сплата щомісячної комісії у розмірі 2,5% від суми кредиту. Позичальник підтвердив ознайомлення з Правилами надання споживчого кредиту, що регулювали умови погашення та обслуговування боргу.
Кредитні кошти були повністю отримані та використані Позичальником, що підтверджується банківськими документами. Водночас відповідач неналежним чином виконував умови договору, не сплачуючи чергові платежі. 16.05.2025 року банком направлено боржнику повідомлення про наявність прострочення, а 31.07.2025 — вимогу про дострокове погашення заборгованості, яка залишена без відповіді та виконання.
20 грудня 2024 року право вимоги за цим договором також було передано ТОВ «Фінансова компанія “Брайт-К”.
На дату відступлення права вимоги (20.12.2024) заборгованість становила 127 869,29 грн, а станом на 31.07.2025 - 148 250,77 грн, у тому числі: 46 805,21 грн - основний борг; 16 444,52 грн - проценти; 85 001,02 грн - комісії за обслуговування заборгованості.
При цьому Позичальник не заявляв заперечень щодо умов договору чи їх недійсності, а здійснення ним платежів до виникнення прострочення підтверджує добровільне погодження з умовами кредитування.
Оскільки відповідач ухиляється від виконання взятих на себе зобов`язань, представник ТОВ «Фінансова компанія “Брайт-К” просить суд: стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №1/1416671 від 14.11.2022 у сумі 83 656,49 грн, у тому числі: тіло кредиту — 47 611,47 грн; проценти — 36 045,02 грн., також стягнути заборгованість за кредитним договором №4/3188446 від 19.05.2021 у сумі 148 250,77 грн, з них: тіло кредиту — 46 805,21 грн; проценти — 16 444,52 грн; комісії — 85 001,02 грн.
Позивач зазначає, що заявлені ним вимоги є законними, належно обґрунтованими та підтвердженими поданими до суду доказами, у зв`язку з чим просить суд задовольнити позов у повному обсязі.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав суду клопотання про розгляд справи без його участі, вимоги позову підтримує та просить задоволити в повному обсязі.
Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, у судове засідання не з`явився.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, причина неявки суду невідома, що не перешкоджає розгляду справи по суті.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору, внаслідок чого правонаступник банку позивається про його відновлення шляхом стягнення з позичальника заборгованості.
Як встановлено в судовому засіданні 14.11.2022 року між ОСОБА_1 , та Акціонерним Товариством «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» був укладений кредитний договір №1/1416671, відповідно до якого (п.1.1. Кредитного договору) Банк надав, а Позичальник отримав кредитні кошти в сумі 57 264,73 гривень строком користування кредитом – з 14.11.2022 року по 13.11.2025 року.
Відповідно до п.1.1. Кредитного договору 1 Позичальник сплачує платежі для погашення заборгованості за цим Договором щомісячно в число місяця, визначене Графіком платежів по кредиту (Додаток № 1 до Договору, що є його невід`ємною частиною), надалі – Графік платежів по кредиту, як День повернення кредиту, повернення кредиту здійснюється у валюті кредиту. Відповідно до п.1.2. Кредитного договору 1 встановлено, що кредит надається Позичальнику для погашення заборгованості згідно заяви про надання банківських послуг «Кредитна картка» від 19.05.2021 в рамках та на підставі Договору про надання банківських послуг №556173/3188446 від 29.10.2018 року. Відповідно до п.1.3. Кредитного договору 1 встановлено, що за користування кредитом Позичальник сплачує щомісячно проценту винагороду (надалі – проценти) у розмірі 34 % річних (фіксована процентна ставка), проценти нараховуються і сплачуються у валюті кредиту. Відповідно до п.2.1. Кредитного договору 1 надання кредиту здійснюється безготівково шляхом перерахування коштів в день видачі кредиту на рахунки заборгованості за договором, визначеного в п.1.2. Договору, в сумі, визначеній п.1.1. Договору, видача кредиту готівкою не передбачена.
Відповідно до абзацу 4 п.2.4. Кредитного договору 1 встановлено, що Позичальник сплачує проценти та комісію (якщо передбачена) у валюті кредиту, відповідно до розрахунків Банку, щомісяця, в День повернення кредиту одночасно з погашенням заборгованості за кредитом (частиною кредиту) на Рахунок погашення заборгованості, сплачена сума платежу перераховується на позичковий рахунок, на рахунки нарахування процентів, комісій (якщо передбачена), пені (за наявності) та штрафів (за наявності) в День повернення кредиту. Відповідно до п.2.6. Кредитного договору 1 встановлено, що Позичальник сплачує заборгованість за Договором (заборгованість за кредитом, процентами, комісію (якщо передбачена), штрафами, пенями тощо) в терміни та розмірі згідно умов Договору на єдиний рахунок № НОМЕР_1 в Банку (по тексту Договору – Рахунок погашення заборгованості), в цей же день сума платежу перераховується на рахунок нарахування процентів, комісії (якщо передбачена), на позичковий рахунок та відповідні рахунки Банку для погашення можливих штрафних санкцій, передбачених Договором, строку сплати поточної заборгованості за кредитом, процентами, комісією (якщо передбачено) згідно умов Договору, на суму простроченого платежу нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, але не більше 15 % від суми простроченого платежу.
Відповідно до п.9.13. Кредитного договору 1 встановлено, що підписання Договору Позичальник підтверджує, що він у письмовій формі у повному обсязі отримав від Банку інформацію, визначену Законом України «Про споживче кредитування», з тарифами Банку ознайомлений і згодний; умови договору йому зрозумілі, примірник Договору отримав.
Банк виконав свої обов`язки за Кредитним договором № 1/1416671 від 14.11.2022 року належним чином, що підтверджується випискою за позичковим рахунком Позичальника. Відповідач наразі порушує умови п. 1.1 та п. 1.3 Кредитного договору – не здійснює повернення кредиту згідно Графіку платежів по кредиту (Додаток № 1 до Кредитного договору, що є його невід`ємною частиною) (а.с.17-25).
18.12.2024 року між Банком та ТОВ «Фінансова компанія «БРАЙТ-К» відповідно до чинного законодавства України був укладений Договір про відступлення права вимоги № 5-2024. Згідно Додатку 1 до Договору про відступлення прав вимоги від 18.12.2024 року 23.12.2024 року відбулося відступлення прав вимоги за Кредитним договором№1/1416671 від 14.11.2022 року, що був укладений між Акціонерним Товариством «Креді агріколь банк» та ОСОБА_1 . Відповідно до Договору відступлення ТОВ «Фінансова компанія «Брайт-К» набуло прав кредитора до ОСОБА_1 за Кредитним договором 1.
Відповідно до п.1.1.5 Договору відступлення визначено термін Право вимоги – означає всі права Первісного кредитора за Кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до Боржників по сплаті сум Заборгованості за Кредитними договорами, строк платежу за якими настав та/або права вимоги, які виникнуть в майбутньому.
Таким чином, Позивач має законні підстави нараховувати та стягувати проценти та комісію відповідно до умов Кредитного договору 1.
Відповідно до п.3.2.7. Кредитного договору встановлено, якщо Позичальник протягом 31 дня з моменту направлення йому письмової Вимоги Банком, зазначено в пп. 3.2.6 Договору, не виконає Вимогу про дострокове погашення заборгованості за кредитом, процентами, комісії (якщо передбачена), штрафними санкціями тощо, Банк вправі розпочати процедуру примусового стягнення боргу, включаючи звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості. Зазначену Вимогу Позичальник також проігнорував та її вимоги не виконав. Зважаючи на невиконання Відповідачем зобов`язання стосовно повернення кредиту та ігнорування вищезазначеного Повідомлення та Вимоги, Позивач вправі вимагати у Позичальника дострокового повернення суми боргу за неналежне виконання умов Кредитного договору 1 в судовому порядку. 
На дату відступлення (20.12.2024) заборгованість за Кредитним договором 1 становила 76 053,29 гривень, яка складалась з: - строкова заборгованості за тілом кредиту – 23 889,44 гривень; - прострочена заборгованості за тілом кредиту – 26 222,03 гривень; - заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом – 282,24 гривень; - заборгованість за простроченими процентами за користування кредитом – 25 659,58 гривень.
За період з 20.12.2024 по 31.07.2025 було нараховано: - проценти за користування кредитом – 10 103,20 гривень. За період з 20.12.2024 по 31.07.2025 боржником добровільно сплачено 18.02.2025 – 2 500,00 гривень, які відповідно до черговості платежів за Кредитним договором 1 було враховано в погашення тіла кредиту.
Загальна заборгованість Відповідача за Кредитним договором 1 відповіднодо розрахунків заборгованості по Кредитному договору № 1/1416671 від 14.11.2022 року становить 83 656,49 гривень, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту – 47 611,47 гривень; - заборгованість за процентами за користування кредитом – 36 045,02 гривень.
Зазначена заборгованість ґрунтується на розрахунку Банку заборгованості за договором № 1/1416671 від 14.11.2022 року станом на 20.12.2024 року та розрахунку Позивача заборгованості за договором №1/1416671 від 14.11.2022 року за період з 20.12.2024 по 31.07.2025 року станом на 31.07.2025 року.
Також 19.05.2021 року між Акціонерним Товариством «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 4/3188446 (надалі – Кредитний договір 2), відповідно до якого (п.1.1. Кредитного договору 2) Банк надав, а Позичальник отримав кредитні кошти в сумі 100 001,00 гривень строком на 60 місяців – з 19.05.2021 року до 18.05.2026 року (включно).
Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору 2 Позичальник сплачує платежі для погашення заборгованості за цим Договором щомісячно в число місяця, визначене Графіком платежів по кредиту (Додаток № 1 до Договору, що є його невід`ємною частиною), надалі – Графік платежів по кредиту, як День повернення кредиту, повернення кредиту здійснюється у валюті кредиту. Відповідно до п. 1.2 Кредитного договору 2 встановлено, що кредит надається Позичальнику на споживчі потреби. Відповідно до п. 1.4 Кредитного договору 2 встановлено, що за користування кредитом Позичальник сплачує проценту винагороду (надалі – проценти) щомісячно, в розмірі 10,0% річних (фіксована процентна ставка), починаючи з дня надання кредиту (дня списання кредитних коштів з позичкового рахунку Позичальника) до моменту повного погашення заборгованості за Кредитним договором, а також Позичальник сплачує комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно, в розмірі 2,50% у місяць від суми кредиту, зазначеної в п.1.1. Кредитного договору 2.
Відповідно до п. 1.5 Кредитного договору 2 встановлено, що всі умови щодо надання кредиту, обслуговування та погашення заборгованості за кредитом, згідно Кредитного договору 2, визначені в Правилах надання споживчого кредиту в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та умовах страхування життя Позичальника (надалі – Правила), які є невід`ємною частиною Кредитного договору 2 та розміщені на офіційному сайті Банку: www.credit-agricole.ua (https://creditagricole.ua/storage/files/pravila-svoboda-26.pdf). Відповідно до п. 1.2 Правил надання кредиту Позичальнику здійснюється шляхом зарахування Банком кредитних коштів на поточний або поточний (картковий) рахунок Позичальника. Відповідно до п. 1.3. Правил моментом (днем) надання кредиту вважається день перерахування кредитних коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок Позичальника.
Відповідно до заяви-анкети № 0100438-19052021-004 від 19.05.2021 року на отримання готівкового кредиту «Свобода» Позичальник прохав банк зарахувати кредитні кошти на поточний (картковий) рахунок (був відкритий на підставі Кредитного договору 1).
Відповідно до п. 2.1 Кредитного договору 2 встановлено, що з метою обслуговування кредиту Банк відкриває Позичальнику єдиний рахунок для погашення кредитної заборгованості № НОМЕР_2 в Банку (надалі – Рахунок погашення заборгованості). Відповідно до п. 2.2 Кредитного договору 2 встановлено, що Позичальник зобов`язаний погашати кредит та сплачувати проценти та комісію у валюті кредиту, відповідно до розрахунків Графіку платежів по кредиту, щомісяця, в День повернення кредиту на Рахунок погашення заборгованості, сплачена сума платежу перераховується на позичковий рахунок та на рахунки нарахування процентів і комісій в День повернення кредиту.
Відповідно до п.4.5. Кредитного договору встановлено, що шляхом підписання цього Договору Позичальник підтверджує, що він в день укладення Договору особисто отримав свій примірник Договору; умови Договору йому зрозумілі; з Правилами, що розміщені на офіційному сайті Банку, ознайомлений, приймає та погоджується; з тарифами Банку ознайомлений і згодний; йому до укладення Договору Банком надано інформацію, яка визначена ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Банк виконав свої обов`язки за Кредитним договором 2 належним чином, що підтверджується випискою за позичковим рахунком та виписками за рахунками обліку заборгованості. 
Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України зазначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовується положення про договір позики.
Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. 
18.12.2024 року між Банком та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «БРАЙТ-К» (надалі – Позивач) відповідно до чинного законодавства України був укладений Договір про відступлення права вимоги № 5-2024 (надалі – Договір відступлення). 
Згідно Додатку 1 до Договору про відступлення прав вимоги від 18.12.2024 року, 20.12.2024 року відбулося відступлення прав вимоги за Кредитним договором 2, що був укладений між Акціонерним Товариством «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ОСОБА_1 .
Відповідно до Договору відступлення ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «БРАЙТ-К» набуло прав кредитора до Позичальника за Кредитним договором (а.с. 67-70).
Відповідно до п.1.1.5 Договору відступлення визначено термін Право вимоги – означає всі права Первісного кредитора за Кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до Боржників по сплаті сум Заборгованості за Кредитними договорами, строк платежу за якими настав та/або права вимоги, які виникнуть в майбутньому.
Таким чином, Позивач має законні підстави нараховувати та стягувати проценти та комісію відповідно до умов Кредитного договору 2. Згідно ч.1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідач порушив умови п. 1.1 та п. 2.2 Кредитного договору 2 та не здійснює повернення кредиту згідно Графіку платежів по кредиту (Додаток№ 1 до Кредитного договору 2, що є його невід`ємною частиною). Відповідно до п. 2.3.4 Правил встановлено, що у разі несплати Позичальником чергового платежу по кредиту та/або процентам за користування кредитом та/або комісії, згідно з умовами Кредитного договору протягом 30 днів, Банк направляє Позичальнику письмове Повідомлення про наявність простроченої заборгованості за кредитом, в якому вказується розмір заборгованості з урахуванням належних до сплати суми кредиту, процентів, комісій, штрафних санкцій.
У зв`язку з несплатою Відповідачем чергового платежу по кредиту та/або процентам за користування кредитом та/або комісії протягом більш ніж 30 днів на виконання п. 2.3.4. Правил 16.05.2025 року за вих. № 6505 Відповідачу було направлено Повідомлення про наявність простроченої заборгованості за кредитом станом на 16.05.2025 року (надалі – Повідомлення). Зазначене Повідомлення залишилось Позичальником невиконаним.
Зважаючи на невиконання Відповідачем зобов`язання стосовно повернення кредиту та ігнорування вищезазначеного Повідомлення та Вимоги, Позивач вправі вимагати у Позичальника дострокового повернення суми боргу в судовому порядку за неналежне виконання умов Кредитному договору 2. На дату відступлення (20.12.2024) заборгованість за Кредитним договором становила 127 869,29 гривень, яка складалась з: строкова заборгованості за тілом кредиту – 9 987,10 гривень; - прострочена заборгованості за тілом кредиту – 36 818,11 гривень; - заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом – 221,02 гривень; - заборгованість за простроченими процентами за користування кредитом – 7 159,72 гривень; - заборгованість за простроченими реструктуризованими процентами за користування кредитом – 6 182,53 гривень; - заборгованість за комісією за обслуговування кредитної заборгованості – 2 500,03 гривень; - прострочена заборгованість за комісією за обслуговування кредитної заборгованості – 45 000,54 гривень; - прострочена заборгованість за реструктуризованою комісією за обслуговування кредитної заборгованості – 20 000,24 гривень. 
За період з 20.12.2024 по 31.07.2025 було нараховано: - проценти за користування кредитом – 2 881,27 гривень; - комісія за обслуговування кредитної заборгованості – 17 500,21 гривень. За період з 20.12.2024 по 31.07.2025 боржником добровільно платежі не сплачувались. Загальна заборгованість Відповідача за Кредитним договором відповідно до розрахунків заборгованості по Кредитному договору №4/3188446 від 19.05.2021 року становить 148 250,77 гривень, яка складається з: - заборгованості за тілом кредиту – 46 805,21 гривень; - заборгованості за процентами за користування кредитом – 16 444,52 гривень; - заборгованості за комісією за обслуговування кредитної заборгованості – 85 001,02 гривень. 
Зазначена заборгованість ґрунтується на розрахунку Банку заборгованості за договором № 4/3188446 від 19.05.2021 року станом на 20.12.2024 року та розрахунку Позивача заборгованості за договором №4/3188446 від 19.05.2021 року за період з 20.12.2024 по 31.07.2025 року станом на 31.07.2025 року.
Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
За правилом частини статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів, не встановлений договором або законом.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).
Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до ст. 1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Судом встановлено, що ТзОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «БРАЙТ-К» у встановленому законом порядку набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором №1/1416671 від 14.11.2022 року в сумі 83?656,49 грн (вісімдесят три тисячі шістсот п`ятдесят шість гривень 49 копійок), а також заборгованість за кредитним договором №4/3188446 від 19.05.2021року — 63249,73 грн (шістьдесять три тисячі двісті сорок дев`ять гривень 73 копійки)
За матеріалами справи доводиться факт укладення кредитного договору між АТ «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_1 , неналежне виконання останнім, як позичальником, кредитних зобов`язань, що призвело до виникнення заборгованості за кредитним договором, а також правомірність переходу права вимоги від первісного кредитора до нового (позивача в даній справі), у зв`язку з чим суд вважає обґрунтованою вимогу позивача і такою що підлягає задоволенню в частині стягнення заборгованості по тілу кредиту та процентам, розмір якої підтверджений належними доказами у справі.
Суд звертає увагу, що відповідачем в справі не надано суду відзиву на позовну заяву та пояснень щодо заявлених до нього позовних вимог.
Що стосується вимог про стягнення з відповідача ОСОБА_1 за Кредитним договором № 4/3188446 від 19.05.2021 року комісії за обслуговування кредитної заборгованості в сумі 85 001,02 грн суд зазначає наступне.
За положеннями частини першої статті 203 ЦК України, під змістом правочину розуміється сукупність умов, викладених в ньому. Зміст правочину, в першу чергу, має відповідати вимогам актів цивільного законодавства, перелічених в статті 4 ЦК України. Втім більшість законодавчих актів носять комплексний характер, і в них поряд із приватно-правовими можуть міститися норми різноманітної галузевої приналежності. За такої ситуації необхідно вести мову про те, що зміст правочину має не суперечити вимогам, встановленим у приватно-правовій нормі, хоча б вона містилася в будь-якому нормативно-правовому акті, а не лише акті цивільного законодавства. Під вимогами, яким не повинен суперечити правочин, мають розумітися ті правила, що містяться в імперативних приватно-правових нормах (див. постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2022 року в справі № 613/1436/17 (провадження № 61-17583св20).
Частиною першою статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно зі статтями 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів», цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Перелік несправедливих умов у договорах із споживачами не є вичерпним. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача.
Отже, для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (п. 6 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України); по-друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві.
Відповідно до статті 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», банк самостійно встановлює процентні ставки та комісійну винагороду за надані послуги.
Після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит (частини перша та друга статті 11 Закону України «Про споживче кредитування»).
Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 листопада 2021 року у справі №740/3852/19 (провадження №61-7745св21) зазначено, що: «відповідно до частини другої статті 215 ЦК України, якщо недійсність правочину встановлена законом, то визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Однак, у випадку невизнання іншою стороною такої недійсності правочину в силу закону та за наявності відповідного спору вимога про встановлення нікчемності може бути пред`явлена до суду окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. У такому разі, суд своїм рішенням не визнає правочин недійсним, а лише підтверджує його недійсність у силу закону у зв`язку з її оспоренням та невизнанням іншими особами. Такий спосіб захисту цивільних прав та інтересів, як визнання правочину недійсним, застосовується до оспорюваних правочинів. За наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину».
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 травня 2022 року у справі №393/126/20 (провадження №61-14545сво20) зроблено висновок, що «під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація; правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами: першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін; зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво-або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину; потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту».
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року у справі №204/224/21 (провадження №61-4202сво22) зазначено, що: «згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набрання чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.
Суд зауважує, що у п. 1.4 кредитного договору №4/3188446 від 19.05.2021року сторони обумовили, що за користування кредитом позичальник сплачує комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в розмірі 2,50% у місяць від суми кредиту, зазначеної в пункті 1.1 кредитного договору. 
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у своєму правовому висновку в постанові від 09 грудня 2019 року в справі № 524/5152/15, ухваленій після прийняття Верховним Судом постанови від 10 квітня 2019 року у справі № 757/18057/15-ц, зазначив, що надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику.
Практика правозастосування положень статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів», а також положень статті 55 закону України «Про банки і банківську діяльність», у редакціях, які набрали чинності з 13 січня 2006 року, зокрема, в частині визнання нікчемними положень кредитного договору про сплату винагороди за надання фінансового інструменту є усталеною (постанова Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі №6-1746цс16, постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09 грудня 2019 року у справі №524/5152/15-ц, постанови Верховного Суду від 27 лютого 2019 року у справі №201/4087/17, від 15 січня 2020 року у справі №363/940/16-ц, від 12 лютого 2020 року у справі №302/946/17, від 03 листопада 2021 року у справі №757/40852/17, від 20 липня 2022 року у справі №343/557/15-ц, від 19 квітня 2023 року у справі №335/4991/16-ц, від 07 червня 2023 року у справі №234/3840/15-ц).
Оскільки відповідачу ОСОБА_1 встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом, за умовами їх надання один раз на місяць, повинні надаватись безоплатно, а позивачем не надано доказів, що такі послуги надавались кредитором, в тому числі і позивачем, як фінансовою установою, на виконання п. 1.4 кредитного договору відповідачу частіше одного разу на місяць, суд дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за комісією в розмірі 85001,02 грн не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, є безпідставними, а тому в цій частині позовних вимог слід відмовити.
Виходячи з вищенаведеного, до задоволення підлягає позовна вимога позивача в частині стягнення із ОСОБА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія “Брайт-К” заборгованість за кредитним договором №1/1416671 від 14.11.2022 року в сумі 83?656,49 грн., що складається із заборгованості за тілом кредиту – 47 611,47 гривень та заборгованість за процентами за користування кредитом – 36 045,02 гривень. А також заборгованість за кредитним договором №4/3188446 від 19.05.2021року —63 249,73 грн., що складається із : заборгованості за тілом кредиту – 46 805,21 гривень та заборгованості за процентами за користування кредитом – 16 444,52 гривень.
Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні даної позовної заяви сплачено судовий збір в сумі 2782,89 грн. Оскільки судом позав задоволено частково на загальну суму 146 906,22 грн що становить 63,35 % від заявлених вимог, то з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно задоволеним вимогам а саме в розмірі 1762,96 грн . 
На підставі викладеного, керуючись статтями 526, 530, 612, 625, 1048–1050, 1054 Цивільного кодексу України та статтями 263–265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, - 
В и р і ш и в:

Позов задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія “Брайт-К” заборгованість за кредитним договором №1/1416671 від 14.11.2022 року в сумі 83?656,49 грн (вісімдесят три тисячі шістсот п`ятдесят шість гривень 49 копійок), а також заборгованість за кредитним договором №4/3188446 від 19.05.2021року — 63249,73 грн (шістьдесять три тисячі двісті сорок дев`ять гривень 73 копійки) та 1762,96 грн у відшкодування витрат сплаченого судового збору.
В решті вимог позову – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: М.І. Крилюк