Справа № 750/17305/25
Провадження № 2/750/1005/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2026 року м. Чернігів
Деснянський районний суд м. Чернігова у складі судді Слісаря А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ТАКСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

у грудні 2025 року Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНКз використанням системи «Електронний суд» звернулось до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в розмірі 139 950 грн. 86 коп. та судового збору в сумі 2422 грн. 40 коп.
Мотивує свої вимоги тим, що 28 березня 2022 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та ОСОБА_1 було підписано Заяву-договір на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування, за умовами якого відповідачу відкрито поточний рахунок у банку в національній валюті, на який встановлено ліміт кредитування в межах максимальної суми загального ліміту 80 000 грн., з процентною ставкою за встановленим кредитним лімітом 37% річних. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі та надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами, однак відповідач взяті на себе зобов`язання за вказаним договором не виконував, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, а тому позивач звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 грудня 2025 року позовну заяву прийнято до провадження, відкрито провадження та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву.
У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, у зв`язку з чим згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
28 березня 2022 року ОСОБА_1 підписав заяву-договір на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування в межах проєкту «izibank», яка разом з Публічною пропозицією (офертою) Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в межах проєкту «izibank» (далі - ДКБО) та Тарифами Банку, що розміщені на сайті Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» (далі - Банк) https://tascombank.ua, складають Договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб у мобільному застосунку izibank (а.с 73).
У пункті 1 вказаної заяви-договору відповідач просить відкрити на його ім`я поточний рахунок у гривні НОМЕР_1 та оформити на його ім`я платіжну картку Master Card World.
Пунктом 5 Заяви-договору на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування позичальник погодився з тим, що невід`ємною частиною Заяви- договору є Згода та Запевнення клієнта до Договору, з підписанням якого в Мобільному додатку izibank Договір набуває чинності.
На виконання умов договору відповідачу було відкрито рахунок № НОМЕР_1 та видано картку № НОМЕР_2 , що підтверджується наданою позивачем довідкою (а.с. 70).
Позичальнику було встановлено кредитний ліміт в сумі 80 000 гривень, з процентною ставкою за встановленим кредитним лімітом - 37 %
Таким чином, у зв`язку з укладенням договору між сторонами виникли договірні зобов`язання.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно із частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частини першої статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно зі статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі та надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, однак відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим утворилася заборгованість.
Так, за розрахунком позивача, заборгованість відповідача станом на 09 грудня 2025 року становить 139950 грн. 86 коп., до якої входить: 80 000 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту (в тому числі прострочена), 59 950 грн. 86 коп. заборгованість по відсоткам (в тому числі прострочена) (а.с. 88-95).
Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до частини першої статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Згідно із частиною другою статті 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Факт отримання відповідачем кредитних коштів та користування ними підтверджується випискою по рахунку відповідача (а.с. 10-69).
Доказів, які б спростовували зазначені обставини та розмір заборгованості, відповідач суду не надав.

За вказаних обставин, враховуючи, що відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань, не повернув отримані грошові кошти та не сплатив проценти за користування ними, що свідчить про порушення прав позивача, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості підлягають задоволенню.
Також, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору.
Керуючись ст. ст. 10, 12, 81, 141, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд
у х в а л и в:
Позов Акціонерного товариства «ТАКСКОМБАНК» (вул. С. Петлюри, 30, м. Кмїв, код ЄДРПОУ 09806443) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про стягнення заборгованості – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ТАКСКОМБАНК» заборгованість за кредитом у сумі 139 950 грн. 86 коп. та судовий збір у сумі 2422 грн. 40 коп., а всього 142 373 грн. 26 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя  А.В. СЛІСАР