Справа № 127/8438/26 
Провадження № 3/127/1733/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

"20" березня 2026 р.	м. Вінниця	

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Романчук Р.В., розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, пенсіонера, до адміністративної відповідальності притягувався,
за ч. 3 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-8 КУпАП, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 13.03.2026 близько 02 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , не виконав заходи термінового заборонного припису стосовно кривдника серії ЕТ № 105503 від 13.03.2026, а саме прийшов до помешкання постраждалої особи ОСОБА_2 та контактував з нею. Своїми діями  ОСОБА_1  вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 173-8 КУпАП.
Крім того,  ОСОБА_1 13.03.2026 близько 02 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , повторно протягом року вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, а саме словесно ображав дружину ОСОБА_2 , штовхав, погрожував фізичною розправою, чим завдав шкоду психічному здоров`ю. Своїми діями  ОСОБА_1  вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.
ОСОБА_1 надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, зазначивши в заяві, що вину свою визнає, щиро кається, просить його суворо не карати.
Враховуючи викладене, а також строки розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість здійснення судового розгляду справи про адміністративне правопорушення у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.
Суд зазначає, що до Вінницького міського суду Вінницької області надійшли матеріали про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-8 КУпАП.
Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
За таких обставин, суд вважає, що відповідно до ст. 36 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення відносно  ОСОБА_1 необхідно об`єднати в одне провадження.
Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на державний або громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законодавством передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з положеннями ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Суд зазначає, що адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, повторно протягом року.
Суд зазначає, що адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 173-8 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає за невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.
Згідно положень п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України від 7 грудня 2017 року № 2229-VIII "Про запобігання та протидію домашньому насильству" домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. 
Крім того, ч. 8 статті 25 Закону «Про запобігання та протидію домашньому насильству» встановлюється, що кривдник, стосовно якого винесено терміновий заборонний припис, згідно з яким він повинен залишити місце спільного проживання (перебування) з постраждалою особою, зобов`язаний повідомити про місце свого тимчасового перебування уповноважений підрозділ органів Національної поліції України за місцем вчинення домашнього насильства протягом однієї доби з моменту винесення термінового заборонного припису у спосіб, передбачений законодавством.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 підтверджується зібраними по справі та дослідженими судом доказами, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення від 13.03.2026 серії ВБА № 144094, протоколом про адміністративне правопорушення від 13.03.2026 серії ВАД № 324407, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію від 13.03.2026, письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , згідно з якими вони повідомляли про обставини вчинених правопорушень та іншими матеріалами справи.
Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, суд враховує положення ст.ст. 23, 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідно до яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Враховуючи характер вчинених порушень, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставиною, що пом`якшує відповідальність, суд визнає щире каяття, обставини, що обтяжують відповідальність, не встановлено, вважаю за необхідне визнати винуватим ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-8 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу.
Відповідно до вимог ст. 36 КУпАП, слід накласти на  ОСОБА_1  стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з особи, на яку накладено стягнення, стягується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 268, 283, 284, 285 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:
Справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-8 КУпАП (№ 127/8438/26), об`єднати в одне провадження зі справою про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП (№ 127/8658/26) та присвоїти номер 127/8438/26.
Визнати винуватим  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-8 КУпАП, та, відповідно до вимог ст. 36 КУпАП, накласти адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у виді штрафу в розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 360 грн. 00 коп.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп.

Скаргу на постанову може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області. Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Суддя