Окрема думка
справа № 395/1207/25
провадження № 11-кп/4809/70/26 

02 квітня 2026 року         м. Кропивницький

судді ОСОБА_1 на ухвалу колегії суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду від 02.04.2026 у справі №11-кп/4809/70/26.

02.04.2026 колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду розглянула змінену апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_2 поданої в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 09.09.2025, та ухвалила вирок суду першої інстанції змінити: 
Вважати засудженим ОСОБА_3 :
за ч.1 ст.307 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки
за ч.2 ст.307 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років із конфіскацією майна.
На підставі ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_3 остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з конфіскацією майна.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 цього Кодексу.
Виключено з мотивувальної та резолютивної частини вироку рішення про конфіскацію грошових коштів в сумі 400 доларів США та 50 000 грн.
Разом з тим, з рішенням в частині призначення обвинуваченому додаткового покарання у виді конфіскації майна не можу погодитися виходячи з такого.
Санкцією ч. 2 ст. 307 КК України, за якою ОСОБА_3 було визнано винуватим та засуджено, передбачено обов`язкове додаткове покарання у виді конфіскації майна.
Водночас ст. 77 КК України врегульовано, що у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням можуть бути призначені додаткові покарання у виді штрафу, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю та позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу. 
Цією нормою не передбачено призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна у разі звільнення особи від відбування покарання з випробуванням.
Згідно з усталеною практикою Верховного Суду, якщо додаткове покарання у виді конфіскації майна за санкцією статті (санкцією частини статті) є обов`язковим, то в разі ухвалення рішення про звільнення особи від відбування покарання з випробовуванням воно не застосовується, оскільки ст.77 КК України передбачено вичерпний перелік додаткових покарань, що можуть бути призначені у такому випадку, серед яких конфіскація майна відсутня.
Тобто, ч. 1 ст. 75 КК України передбачає звільнення від відбування лише основного покарання, натомість звільнення від призначеного судом додаткового покарання у виді конфіскації не допускається.
Однак, колегія суддів призначаючи основне покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за ч.2 ст.307, ст.70 КК України, призначила і додаткове покарання у виді конфіскації майна.
При цьому, ухвалюючи рішення про звільнення обвинуваченого від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України,  у резолютивній частині ухвали не зазначила подальшу долю додаткового покарання у виді конфіскації майна. 
Враховуючи вище викладене, вважаю застосування у даному випадку додаткового покарання у виді конфіскації майна, яке передбачене санкцією ч.2 ст.307 КК України, безпідставним та таким, що суперечить положенням ст.77 КК України.

Суддя Кропивницького
апеляційного суду ОСОБА_1