Справа № 463/8984/25 Головуючий у 1 інстанції: Головатий Р.Я. 
Провадження № 33/811/534/26 Доповідач: Березюк О. Г. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2026 року. Львівський апеляційний суд у складі: судді судової палати у кримінальних справах Березюка О.Г., за участі ОСОБА_1 та його захисника Синявської І.В., розглянувши у місті Львові апеляційну скаргу захисника Синявської І.В. на постанову Личаківського районного суду м.Львова від 25 листопада 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою Личаківського районного суду м.Львова від 25.11.2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень та позбавлено права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 гривні.
Згідно постанови суду  ОСОБА_1 13.09.2025 о 02 год. 41 хв. у м.Львів на вул.Польова, 5, керуючи транспортним засобом «Mazda 6», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: виражене тремтіння пальців рук, порушена координація рухів, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.
Захисник Синявська І.В. в апеляційній скарзі просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
На підтримання своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що судом першої інстанції розгляд справи відбувся неповно та необ`єктивно, вважає постанову суду незаконною та необґрунтовано, при цьому зазначає, що працівниками поліції не було проведено ідентифікації особи, яка керувала 13.09.2025 року о 02 год. 41 хв. у м.Львів на вул.Польова, 5, керувала транспортним засобом «Mazda 6», д.н.з. НОМЕР_1 , зокрема не оглядали посвідчення водія чи додатку «Дія», лише встановлювали анкетні дані лише зі слів особи, і цією особою є двоюрідний брат ОСОБА_1 – Калитовський А.І..
Також в апеляційній скарзі апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, при цьому зазначає, що ОСОБА_1 не був повідомлений про час і місце розгляду справи, про прийняте рішення дізнався з матеріалів виконавчого провадження і саме рішення отримав 19.03.2026 року, а тому вважає поважними причини пропуску строку апеляційного оскарження.
Розглянувши матеріали справи №463/8984/25, дослідивши доводи апеляційної скарги, пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Вважаю, доводи апелянта щодо пропуску строку на апеляційне оскарження заслуговують на увагу, а тому погоджуюсь з тим, що такий строк пропущений з поважних причин та його слід поновити, оскільки в матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення ОСОБА_1 про час і місце розгляду справи місцевим судом.
Щодо розгляду справи по суті апеляційних вимог, то слід вказати наступне.
Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.
Частина 1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до пп. «а» п.2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється, серед іншого керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, полягає (у спірному випадку) в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Отже, доказуванню підлягає: факт керування особою транспортним засобом; наявність обґрунтованих підстав вважати, що така особа перебуває у стані сп`яніння; факт відмови цієї особи від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. При цьому, для притягнення до відповідальності, передбаченої ст. 130 КУпАП, необхідне підтвердження належними, допустимими і достатніми доказами всіх зазначених обставин у їх одночасній сукупності.
Відповідно до визначень, наданих у ст. 5 Закону України «Про дорожній рух та його безпеку», дорожній рух це процес руху по дорогах та інших місцях, де це не заборонено даним Законом, транспортних засобів та учасників дорожнього руху і пов`язаних з ним суспільних відносин; керування транспортним засобом це вплив на органи керування транспортного засобу, що призводить до зміни його положення, напрямку та швидкості руху.
Також відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.
Однак в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували факти того, що ОСОБА_1 13.09.2025 о 02 год. 41 хв. у м.Львів на вул.Польова, 5, керуючи транспортним засобом «Mazda 6», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: виражене тремтіння пальців рук, порушена координація рухів, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, як про це вказано у протоколі про адміністративне правопорушення.
Крім того, дослідивши додані до протоколу відеозаписи з нагрудних камер поліцейських, апеляційний суд зазначає, що ними не підтверджується, що саме ОСОБА_1 , як водій, перебував біля автомобіля та відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки з відеозапису шляхом візуального огляду і порівняння (за рисами обличчя та статурою тіла), чітко та очевидно можна встановити, що особа водія на цьому відеозаписі не є ОСОБА_1 , який був присутній в судовому засіданні апеляційного.
Більше того, неправдивими є відомості в протоколі про адміністративне правопорушення про те, що особу ОСОБА_1 було встановлено на підставі посвідчення водія НОМЕР_2 , оскільки як вбачається з долучених відеозаписів невідома особа (за твердженням ОСОБА_1 на відеозаписі у цій особі він впізнав свого двоюрідного брата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який достеменно знаючи його анкетні дані назвав їх працівнику поліції) не пред`являла працівникам поліції жодного посвідчення водія, лише назвала анкетні дані ОСОБА_1 та місце його проживання та працівником поліції лише було встановлено, що інформація про ОСОБА_1 та видане йому посвідчення водія є в інформаційній базі даних (відеозапис а.с.2, 40). 
Таким чином, апеляційним судом встановлено те, що до протоколу про адміністративне правопорушення фактично внесені відомості, що не відповідають дійсним обставинам справи. 
Згідно із ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Дослідивши та оцінивши відомості протоколу про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку про недоведеність того факту, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в зазначений в протоколі час та в зазначеному місці з ознаками наркотичного сп`яніння.
Згідно із п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 слід закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Керуючись ст.294 КУпАП,-

постановив:

Поновити захиснику Синявській І.В. строк апеляційного оскарження.
Апеляційну скаргу захисника Синявської І.В. задоволити.
Постанову Личаківського районного суду м.Львова від 25 листопада 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, скасувати, а провадження у справі №463/8984/25 відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та в діях складу адміністративного правопорушення
Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського 
апеляційного суду Березюк О.Г.