Справа № 642/6605/25
Провадження № 2/638/3874/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2026 року Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Семіряд І.В.,
за участю секретаря Дудка Є.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Акцент –банк» до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором,- 

ВСТАНОВИВ:
24.10.2025 позивач - АТ «Акцент – Банк» звернувся до Холодногірського районного суду м. Харкова з зазначеним позовом. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 18.10.2024 ОСОБА_1 звернувся до банку щодо отримання банківських послуг та підписав анкету – заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Банком взяті на себе зобов`язання виконані, надано відповідачу кредитні кошти, проте відповідачем взяті на себе зобов`язання не виконано, не повернуто грошові кошти. Станом на 24.10.2025 заборгованість відповідача становить 29446,85 грн, яка складається з 17678,72 грн – залишок заборгованості за наданим кредитом, 10968,13 грн – відсотки, 800 грн – пеня. У зв`язку з чим позивач просить задовольнити позов, стягнути з відповідача заборгованості та судовий збір. 
27.10.2025 ухвалою Холодногірського районного суду м. Харкова вказану справу направлено до Шевченківського районного суду м. Харкова за підсудністю. 
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.11.2025 вказану справу передано в провадження судді Семіряд І.В.
На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України судом направлено запит до органу реєстрації місця проживання. 
25.11.2025 ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова позовну заяву залишено без руху. 
01.12.2025 ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи у змішаній формі – паперовій та електронній формах. 
Представник позивача у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не сповістив. 
Суд вважає, що підстав для відкладення розгляду справи немає, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення рішення, адже основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів, на підставі наявних у справі письмових доказів, та за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить положенням ст.280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного:
Згідно ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особо, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою.
Судом встановлено, що 18.10.2024 ОСОБА_1 підписав анкету – заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, якою підтвердив, що ознайомлений з умовами та правилами надання банківських послуг.
18.10.2024 ОСОБА_1 підписав заяву про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою\рахунком. Вказаною заяву між сторонами погоджено, що сума кредиту (ліміту) від 1000 грн до 200000 грн, пільговий період становить 62 дні за ставкою 0,000001%. У разі виходу з пільгового періоду на кредит буде нараховуватися процента ставка 3,4% на місць. Денна процента ставка становить 0,06% (п. 6,7 заяви).
П. 10.1 заяви погоджено, що при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту застосовується ставка у розмірі 6,8% у місяць, яка нараховується на суму заборгованості. 
Заяву підписано ОСОБА_1 цифровим власноручним підписом. 
Довідко за лімітами підтверджується, що ОСОБА_1 18.10.2024 було встановлено кредитний ліміт у розмірі 15000 грн, який неодноразово банком збільшувався, останній раз кредитний ліміт 05.12.2024 збільшено до 17700 грн.
З довідки за картами вбачається, що ОСОБА_1 відкрито рахунок у банку та видано чотири кредитні картки, строком дії до грудня 20231 року. 
Випискою по кредиту та рух коштів, яка зберігається у матеріалах справи у електронній формі, за період з 18.10.2024 - 24.10.2025 підтверджено, що ОСОБА_1 отримав грошові кошти, користувався ними.
АТ «Акцент-Банк» свої зобов`язання виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов, про що свідчить виписка по картці. 
Відповідно до положень статті 9 ЗУ "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", пунктів 62, 63 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, виписка з банкового рахунку є первинним документом, що підтверджує здійснені по банківському рахунку операції.
Верховний Суд у справі № 554/4300/16-ц наголосив, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки по картковим рахункам можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.
Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. 
Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав.
У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором у відповідача станом на 24.10.2025 утворилась заборгованості у розмірі 29446,85 грн, яка складається з заборгованість за кредитом 17678,72 грн, відсотки – 10968,13 грн та пеня – 800 грн.
Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
ч.1 ст. 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Ст. ст. 525, 526, 546 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.
Ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. (ч. 2 ст. 615 ЦК України)
Згідно із ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
У відповідності до ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно статті 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
У разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором (ст. 1052 ЦК України).
Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується дослідженими матеріалами справи, банк свої зобов`язання за кредитним договором перед ОСОБА_1 виконав у повному обсязі, на підтвердження чого надано виписку по особовому рахунку.
Доказів того, що ОСОБА_1 не отримав грошові кошти матеріали справи не містять та відповідачем не надано. 
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Позивачем заявлено вимоги, зокрема, і про стягнення відсотків за користування кредитом. 
При підписані заяви про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою між АТ «Акцент банк» та ОСОБА_1 погодженого проценту ставку за користування кредитними коштами. 
З наданого позивачем розрахунку заборгованості по відсоткам вбачається, що банком нараховано відсотки у розмірі 10968,13 грн. Вказаний розрахунок не викликає сумнівів. 
Щодо паспорту споживчого кредиту, який надано позивачем.
Термін «паспорт споживчого кредиту» визначається у ЗУ «Про споживче кредитування» в розділі II «Інформаційне забезпечення договору про споживчий кредит та дії, що передують його укладенню» та у Додатку 1 зі стандартизованою формою такого паспорта. Приписи про умови договору про споживчий кредит, його форму, порядок укладення та розірвання визначені у розділі ІІІ «Договір про споживчий кредит» цього Закону.
До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті (частина друга статті 9 Закону України «Про споживче кредитування», чинного на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 1734-VIII)).
З огляду на ці приписи паспорт споживчого кредиту є довідкою для споживача про умови кредитування, з якими банк зобов`язаний його ознайомити для прийняття споживачем усвідомленого рішення про наступне укладення кредитного договору. 
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 червня 2021 року у справі № 201/10403/19 вказано, що положення Закону № 1734-VIII допускають те, що укладення договору про споживчий кредит може бути пов`язане з необхідністю отримання споживачем додаткових чи супутніх послуг кредитодавця або третіх осіб, але вимагають, щоби відомості про це були відображені у паспорті споживчого кредиту, з яким кредитодавець має ознайомити позичальника у письмовій формі до укладення договору про споживчий кредит. Інформація про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, зокрема розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються за невиконання зобов`язання за договором про споживчий кредит, має бути зазначена у такому договорі.
Враховуючи, що Паспорт споживчого кредиту є інформацією, тобто довідкою для споживача, дана інформація, яка зазначена у паспорті, не може бути взята судом до уваги як доказ підтвердження конкретних умов кредитування.
Отже, підстав для стягнення відсотків не вбачається, оскільки позивачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами.
Що стосується стягнення пені у розмірі 800 грн.
17.03.2022 набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», яким розділ "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 18 такого змісту: "18. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Загальновідомим є факт того, що відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який діє до теперішнього часу. 
З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що пеню нараховно за період з 18.10.2024 по 24.10.2025, тобто у період дії в Україні воєнного стану, отже позовні вимоги в частині стягнення пені у розмірі 800 грн не підлягають задоволенню.
Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, пропорційно до задоволених вимог. Так позивачем заявлено вимоги у сумі 29446,85 грн, судом задоволено позов на суму 28646,85 грн, що становить 97,3% від ціни позову. Отже, судовий збір підлягає стягненню у розмірі 97,3%, що становить 2357 грн (2422,4грн *97,3%).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 12, 19, 81, 133, 141, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 258, 526, 549, 610-612, 625, 1050, 1054 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:
Позов Акціонерного товариства «Акцент –банк» до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором– задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент –банк» заборгованість за кредитом – 17678,72 грн, відсотки – 10968,13 грн, судовий збір – 2357 грн, а всього 31 003 (тридцять одна тисяча три) грн 85 коп.
В іншій частині у задоволенні позову - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
До визначення Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до або через Харківський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

Позивач – АТ «Акцент –банк», ЄДРПОУ 14360080, місцерозташування м. Дніпро, вул. Батумська, 11, 49074.
Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований АДРЕСА_1 .

СУДДЯ - І.В. Семіряд