Справа № 194/113/26
Номер провадження 3/194/100/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 лютого 2026 року суддя Тернівського міського суду Дніпропетровської області Корягін В.О., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Тернівка Дніпропетровської області, громадянки України, працюючої продавцем тютюновому кіоску, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , 
про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 156 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:
 
ОСОБА_1 , 25.12.2025 року приблизно о 18-57 год., знаходячись на робочому місці тютюновому кіоску, який розташований за адресою: м. Тернівка вул. Харківська буд. 26, де працює продавцем, здійснила продаж ОСОБА_2 однієї пачки сигарет марки «Marshall» вартістю 80 грн. без марки акцизного податку, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 156 КУпАП.
Крім того, ОСОБА_1 , 27.12.2025 року о 13-27 год., знаходячись на робочому місці тютюновому кіоску, який розташований за адресою: м. Тернівка вул. Харківська буд. 26, де працює продавцем, здійснила продаж ОСОБА_3 однієї пачки сигарет марки «Marlboro» вартістю 70 грн. без марки акцизного податку, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 156 КУпАП.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про дату та час судового засідання повідомлена своєчасно та належним чином.
Захисник Доценко А.В – захисник Будьонний В.С. надав до суду письмові пояснення, в яких просив розгляд справи здійснити без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та його участі як захисника. Окрім того, просив провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 156 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. В обґрунтування своїх вимог, зазначає, що: в протоколах не було зазначено яку саме норму закону порушила ОСОБА_1 , при цьому вказівка на конкретну норму закону, яку порушила особа, та об`єктивна сторона правопорушення не розкрита в протоколах про адміністративне правопорушення; відсутні докази, що ОСОБА_1 є суб`єктом адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 156 КУпАП, а протоколи у справі про адміністративне правопорушення було складено відносно ОСОБА_1 , а не відносно керівника; в поясненнях ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відсутні відомості про те, що продаж тютюнових виробів без марки акцизного податку здійснювала саме ОСОБА_1 ; з відеозапису неможливо встановити особу продавця та не відсутність на тютюнових виробах марок акцизного податку.
Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнов проти України" згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п. 1 ст. 6 даної Конвенції.
Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Також, в рішенні Європейського суду з прав людини від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Тим більше, стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 156 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Враховуючи наведені обставини, оскільки ОСОБА_1  своєчасно сповіщалась про час і місце розгляду справи, суд, відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що сприятиме досягненню завдань, визначених ст. ст. 1, 245 КУпАП.

Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час та за місцем вчинення правопорушення.
У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративна відповідальність.
Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
У статті 251 КУпАП перелічені докази, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
За положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, настає у разі роздрібної або оптової торгівлі алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.
Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері торгівлі алкогольними та тютюновими виробами, а також у сфері охорони здоров`я населення. 
Торгівля зазначеними виробами може бути оптовою або роздрібною. При цьому, оптова торгівля, це діяльність з придбання для наступної їх реалізації підприємствам роздрібної торгівлі, іншим суб`єктам підприємницької діяльності, а роздрібна торгівля, це діяльність з продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, зокрема на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших підприємствах громадського харчування.
Тобто, об`єктивна сторона вказаного правопорушення може полягати, в тому числі, в роздрібній торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами без марок акцизного податку.
Законом України № 3817-IX від 18.06.2024 «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» визначено основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, ввезення на митну територію України, вивезення за межі митної території України, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, тютюновою сировиною, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, а також посилення боротьби з їх незаконним виробництвом та обігом на території України.
Законодавство у сфері регулювання виробництва, ввезення на митну територію України, вивезення за межі митної території України, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, тютюновою сировиною, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним складається з Податкового кодексу України, Митного кодексу України, цього Закону, закону України, що регулює відносини у сфері виноградарства та виноробства, законів України "Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення", "Про географічні зазначення спиртних напоїв", інших нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання зазначених законодавчих актів.
Згідно з ст. 1 Закону України Закону Україну № 3817-IX від 18.06.2024 року, роздрібна торгівля - діяльність з продажу товарів (у тому числі з їх відвантаженням для подальшої доставки) кінцевим споживачам для особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив без фактичного споживання у місці продажу або на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших закладах громадського харчування.
Згідно ч. 9 ст. 65 Закону Україну № 3817-IX від 18.06.2024 року, тютюнові вироби та рідини, що використовуються в електронних сигаретах, які виробляються в Україні, а також ті, що ввозяться на митну територію України, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законами України.
Згідно з п.226.5 ст.226 Податкового кодексу України маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюється марками акцизного податку, зразки яких затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст. 14 ПКУ, акцизний податок - непрямий податок на споживання окремих видів товарів (продукції), визначених цим Кодексом як підакцизні, що включається до ціни таких товарів (продукції) (п. 14.1.4); 14.1.107. марка акцизного податку - спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів; 14.1.109. маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, - наклеювання марки акцизного податку на пляшку (упаковку) алкогольного напою, пачку (упаковку) тютюнового виробу чи ємність (упаковку) з рідиною, що використовується в електронних сигаретах, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку; 14.1.145. підакцизні товари (продукція) - товари за кодами згідно з УКТ ЗЕД, на які цим Кодексом встановлено ставки акцизного податку.
Аналіз ч. 1 ст. 156 КУпАП дозволяє зробити висновок про те, що суб`єктами відповідальності за вказаною статтею, можуть бути не тільки особи, які займаються господарською діяльністю та працівники підприємств (організацій) торгівлі або громадського харчування, а й фізичні особи, тобто громадяни, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.
Частиною 1 ст. 55 Господарського кодексу України визначено, що суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.
Згідно з ч. 2 ст. 55 Господарського кодексу України суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.
У відповідності до абзацу підпункту 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 Податкового Кодексу України, Реалізація суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів - продаж пива, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюну, промислових замінників тютюну та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших об`єктах громадського харчування.
На законодавчому рівні закріплено, що продаж підакцизних товарів може здійснюватися виключно суб`єктами підприємницької діяльності, за наявності ліцензії на здійснення певного виду діяльності. Однак, законодавством дозволена торгівля підакцизними товарами: тютюном та алкоголем, виключно за наявності на них марок акцизного податку.
Отже, кожна особа, яка реалізує підакцизні товари, може здійснювати таку торгівлю лише товарами, що мають марки акцизного податку. 
За умови, що торгівлю підакцизними товарами без марок акцизного податку здійснює фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, така торгівля не відноситься до її трудових обов`язків, то в її діях може мати місце не лише склад правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, а й склад правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП (провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону).
Отже, необхідною умовою для застосування до порушника відповідальності, передбаченої вищевказаною статтею, є, зокрема, наявність доказів, які б безпосередньо свідчили про порушення викладених вище вимог.
Згідно дослідженого відеозапису вбачається, що жінка слідує до магазину/кіоску, де просить «пачку маршал». В подальшому на відео видно, як особа жіночої статі передає жінці пачку цигарок «Marshall». 
Також, згідно дослідженого відеозапису вбачається, що чоловік слідує до магазину/кіоску, де просить «пачку мальборо». В подальшому на відео видно, як особа жіночої статі передає чоловіку пачку цигарок «Marlboro».
Згідно письмових пояснень ОСОБА_2 від 25.12.2025 року, вбачається, що остання 25.12.2025 року приблизно о 18-50 год. в тютюновому кіоску за адресою: м. Тернівка вул. Харківська буд. 26, придбала сигарети марки «Marshall» вартістю 80 грн. без марок акцизного податку, які вона надала в подальшому працівникам поліції, та надала відеозапис покупки. 
Згідно письмових пояснень ОСОБА_3 від 27.12.2025 року, вбачається, що останній 27.12.2025 року приблизно о 13-30 год. в тютюновому кіоску за адресою: м. Тернівка вул. Харківська буд. 26, придбав сигарети марки «Marlboro» вартістю 70 грн. без марок акцизного податку, які він надав в подальшому працівникам поліції, та надав відеозапис покупки. 
Доводи сторони захисту з приводу того, що з відеозапису, неможливо встановити за якою адресою та за яких обставин проводилась відеозйомка, та особу якою така відеозйомка була проведена, не є слушними оскільки, адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 156 КУпАП наступає саме за торгівлю товарами, які не мають марок акцизного податку, не зважаючи на те, в якій кількості здійснено продаж та у який спосіб, що підтверджується письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , і в тому числі відеозаписами події (які були добровільно надані працівникам поліції особисто ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , та з яких вбачається, про те що саме ОСОБА_1 з приміщення торгового кіоску було надано пачку цигарок «Marshall» та пачку сигарет «Marlboro»), протоколами вилучення (з яких вбачається про вилучення у ОСОБА_2 однієї пачки сигарет «Marshall» без марки акцизного податку, яку вона придбала в м. Тернівка вул. Харківська буд. 26, та про вилучення у ОСОБА_3 однієї пачки сигарет «Marlboro» без марки акцизного податку, яку він придбав в м. Тернівка вул. Харківська буд. 26).
Також, посилання сторони захисту про те, що не було зазначено яку саме норму закону порушила ОСОБА_1 , (відсутність у тому числі посилання на нормативний акт), не спростовують винуватості ОСОБА_1 , оскільки диспозицією ч. 1 ст. 156 КУпАП передбачена відповідальність саме за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку, про що і зазначено у протоколах про адміністративне правопорушення від 05.01.2026 року, складених щодо останньої.
Відсутність посилання на вказані нормативні положення у протоколі про адміністративне правопорушення не свідчить про невідповідність його вимогам закону та/або неконкретність обвинувачення.
Вказана позиція зазначена в Постанові Дніпровського апеляційного суду від 06.12.2024 року у справі № 188/1453/24.
Посилання сторони захисту на те, що ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, оскільки не є фізичною особою-підприємцем, суб`єктом господарювання або продавцем, суд оцінює критично, оскільки за змістом диспозиції вказаної частини статті закону про адміністративну відповідальність її суб`єктом є будь-яка особа, що здійснює роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.
Отже, жодних об`єктивних даних, які б свідчили про відсутність у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП, матеріали справи не містять.
Таким чином, винуватість ОСОБА_1 у вчинені нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, підтверджується: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №862237 від 05.01.2026 року та серії ВАД №862238 від 05.01.2026 року; рапортом працівника поліції від 25.12.2025 року, від 27.12.2025 року; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 05.01.2026 року; письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 25.12.2025 року; письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 27.12.2025; ліцензією на право роздрібної торгівлі тютюнових виробів; протоколами вилучення речей від 25.12.2025 року та від 27.12.2025 року; квитанціями №154464 від 08.01.2026 року та №154463 від 08.01.2026 року про отримання на зберігання речових доказів; відео фіксацією. 
Відповідно до положень ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Згідно ст. 34 КУпАП обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлені.
Обставини, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 35 КУпАП, судом не встановлені.
Згідно з ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника ОСОБА_1 , ступеню її вини, відсутності обставин, які пом`якшують та обставин, які обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією предметів торгівлі.
Крім того, згідно вимог ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33-35, 40-1, 221, 268, 276, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:
 
Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП.
Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 3400 грн. з конфіскацією предметів торгівлі.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 665 грн. 60 коп. на користь держави.
Речові докази, які були вилучені згідно протоколів вилучення речей до адміністративних протоколів ВАД №862237 від 05.01.2026 року та ВАД №862238 від 05.01.2026 року, які знаходяться на зберіганні у камері зберігання речових доказів ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанція №154464 від 08.01.2026 року, квитанція №154463 від 08.01.2026 року) – конфіскувати.
Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу. 
Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього може бути застосоване подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.
Згідно ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанову про накладення штрафу надіслати для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом, та у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягнути подвійний розмір штрафу, а саме 6 800 грн.
Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня винесення, а у разі оскарження постанови перебіг строку давності виконання постанови зупиняється до розгляду скарги.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський міський суд Дніпропетровської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя          В.О. Корягін