ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
65119, м. Одеса, просп. Шевченка, 29, тел.: (0482) 307-983, e-mail: inbox@od.arbitr.gov.ua
веб-адреса: http://od.arbitr.gov.ua
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 "08" квітня 2026 р.	 м. Одеса 	Справа № 916/3630/23(916/5236/25)	
Господарський суд Одеської області у складі судді Райчевої Світлани Іванівни, 
дослідивши матеріали справи
За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ХЕРСОНСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ" (73000, м. Херсон, вул. Перекопська, 178; код ЄДРПОУ: 42117825); 
до відповідача: Приватного підприємства "Приватне сільськогосподарське підприємство "НОВОГРИГОРІВСЬКЕ" (69006, Запорізька обл., м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 224; код ЄДРПОУ 30812348)
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні Позивача: розпорядника майном Товариства з обмеженою відповідальністю "ХЕРСОНСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ", Акціонерне товариство "ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО"
про стягнення 65 804, 60 грн.

Суть спору.
Товариство з обмеженою відповідальністю "ХЕРСОНСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ" звернулось до Господарського суду Одеської області із позовом до Приватного підприємства "Приватне сільськогосподарське підприємство "НОВОГРИГОРІВСЬКЕ" про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі стягнення 65 804, 60 грн.
Процесуальні дії Суду.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 01.01.2026р. відкрито провадження у справі №916/3630/23(916/5236/25) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ХЕРСОНСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ" до Приватного підприємства "Приватне сільськогосподарське підприємство "НОВОГРИГОРІВСЬКЕ" про стягнення 65 804, 60 грн. Справу постановлено розглядати у межах справи №916/3630/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ХЕРСОНСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ", за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. До участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні Позивача залучено розпорядника майном Товариства з обмеженою відповідальністю "ХЕРСОНСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ" та Акціонерне товариство "ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО".
Вказаною ухвалою Суду, зокрема, Відповідачу встановлено строк на подання відзиву на позов із урахуванням вимог ст. 165 Господарського процесуального строку України протягом п`ятнадцяти днів, з дня отримання даної ухвали та заперечення на відповідь на відзив Позивача із урахуванням вимог ст. 167 Господарського процесуального строку України протягом п`яти днів, з дня отримання відповіді на відзив. Позивачу, в свою чергу, встановлено строк на подання відповіді на відзив із урахуванням вимог ст.166 Господарського процесуального строку України протягом п`яти днів з дати отримання відзиву на позовну заяву. Третім особам, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні Позивача розпоряднику майном Товариства з обмеженою відповідальністю "ХЕРСОНСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ" арбітражному керуючому Литвиненку Сергію Сергійовичу та Акціонерному товариству "ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО" запропоновано надати до Суду письмові пояснення щодо позову та відзиву відповідача.
Копію вищевказаної ухвали доставлено учасникам справи до їх електронних кабінетів користувача підсистеми "Електронний суд". 
Частиною 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.
Таким чином, усі учасники справи повідомлені про розгляд справи належним чином.
Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.
Зміст позовних вимог Позивача.
Товариство з обмеженою відповідальністю "ХЕРСОНСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ" посилається на неналежне виконанням Відповідачем зобов`язань за Договором про постачання електричної енергії споживачу №37502978 у частині оплати вартості спожитої електричної енергії, у зв`язку із чим просить стягнути з Приватного підприємства "Приватне сільськогосподарське підприємство "НОВОГРИГОРІВСЬКЕ" заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 65 804, 60 грн.
Заперечення Відповідача.
Відповідач своїм правом на судовий захист не скористався, відзиву на позовну заяву не надав. За таких обставин, суд розглядає дану справу за наявними в ній матеріалами з врахуванням положень ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України, якими передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Обставини справи, встановлені Судом.
Законом України "Про ринок електричної енергії" встановлено, що учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах (ч. 1 ст. 4). Учасниками ринку електричної енергії є, зокрема, електропостачальник та споживач (п. 96 ч. 1 ст. 1). Постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу (ч. 1 ст. 56). Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами (ч. 2 ст. 56). Умови постачання електричної енергії, права та обов`язки електропостачальника і споживача визначаються договором постачання електричної енергії споживачу (ч. 7 ст. 56). 
Пунктом 1.1.1. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 (Далі – Правил, ПРРЕЕ) встановлено, що ці Правила регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами.
Учасниками роздрібного ринку є: електропостачальники, оператор системи передачі, оператори систем розподілу, у тому числі оператори малих систем розподілу, споживачі, основні споживачі, субспоживачі, виробники електричної енергії, які підпадають під визначення розподіленої генерації, та інші учасники ринку, які надають послуги, пов`язані з постачанням електричної енергії споживачу з метою використання ним електричної енергії на власні потреби.
Ці Правила є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку.
Відповідно до п. 3.1.1. Правил постачання (продаж) електричної енергії споживачу здійснюється за договором про постачання електричної енергії споживачу обраним споживачем електропостачальником, який отримав відповідну ліцензію, за вільними цінами.
14 червня 2018 року Товариством з обмеженою відповідальністю "ХЕРСОНСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ" (далі - ТОВ "Херсонська обласна ЕК") отримано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу (постанова НКРЕКП № 429 від 14.06.2018 р.), яка видана державним Регулятором – Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг України (далі – НКРЕКП). 
Відповідно до Постанови НКРЕКП № 1268 від 26 жовтня 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ХЕРСОНСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ" є постачальником універсальних послуг у Херсонській області. 
Товариство з обмеженою відповідальністю "Херсонська обласна енергопостачальна компанія" у відповідності із Законом України "Про ринок електричної енергії" та Правилами роздрібного ринку електричної енергії постачає електричну енергію споживачам та виконує функції постачальника універсальних послуг на території Херсонської області.
Відповідно до п. 1.2.8. Правил постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який є публічним договором приєднання та зміст якого визначається постачальником універсальних послуг на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (додаток 6 до цих Правил), та укладається в установленому цими Правилами порядку.
У відповідності до п. 1.1 Додатку 6 "Типовий договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг" до Правил, договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам постачальником універсальних послуг та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання споживача до цього Договору, згідно із заявою-приєднанням, яка є додатком 1 до цього Договору.
Пунктом 13 Розділу XVII "ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ" Закону України "Про ринок електричної енергії" встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.
Аналогічні положення закріплені п. 7 Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312 "Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії".
Частиною 1 ст. 633 Цивільного кодексу України встановлено, що Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо. 
Згідно ч. 1. ст. 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. 
Публічний договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг розміщений на офіційному сайті Товариства з обмеженою відповідальністю "Херсонська обласна енергопостачальна компанія" - https://khoek.ks.ua/. 
01.01.2019р. між Позивачем та Відповідачем укладено Договір про постачання електричної енергії споживачу, шляхом особистого звернення Відповідача до Позивача із заявою-приєднанням до умов Договору на умовах комерційної пропозиції "Вільна ціна – стандарт 2". Також, позивач зазначає, що Відповідач фактично споживав та оплачував електричну енергію, поставлену Позивачам. На підтвердження вказаних обставин суду надано виписки по рахунку Позивача, що підтверджують оплату Відповідачем спожитої електричної енергії.
Статтею ст. 714 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
Пунктом 2.1. Договору про постачання електричної енергії споживачу встановлено, що Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.
Відповідно до пп. 1 п. 7.1. Договору Постачальник має право отримувати від Споживача плату за поставлену електричну енергію.
Споживач у відповідності пп. 1 п. 6.2. Договору зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами Договору.
У п. 5.1. Договору сторони узгодили, що Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною Споживачем Комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього Договору.
Згідно п. 5.5. Договору розрахунковий період за цим Договором є календарний місяць.
Розрахунки Споживача за цим Договором здійснюються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника. При цьому, Споживач не обмежується у праві здійснювати оплату за цим Договором через банківську платіжну систему, он-лайн переказ, поштовий переказ, внесення готівки через касу Постачальника, та в інший не заборонений чинним законодавством спосіб. Оплата вартості електричної енергії за цим Договором здійснюється Споживачем виключно шляхом перерахування коштів на спецрахунок Постачальника. Оплата вважається здійсненою після того, як на спецрахунок Постачальника надійшла вся сума коштів. Спецрахунок Постачальника зазначається у платіжних документах Постачальника, у тому числі у разі його зміни (п. 5.6. Договору).
У відповідності до п. 5.7. Оплата рахунка Постачальника за цим Договором має бути здійснена Споживачем у строк, визначений в рахунку, який не може бути меншим 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання його споживачем, або протягом 5 (п`яти) робочих днів від дати, зазначеної у комерційній пропозиції, щодо оплати рахунку, оформленого Споживачем. Всі платіжні документи, що виставляються Постачальником Споживачу, мають містити чітку інформацію про суму платежу, порядок та строки оплати, що погоджені Сторонами цього Договору, а також інформацію щодо адреси, телефонів, офіційних веб-сайтів для отримання інформації про подання звернень, скарг та претензій щодо комерційної якості постачання електричної енергії та надання повідомлень про загрозу електробезпеки.
Пунктом 13.1. Договору визначено, що Договір укладається на строку, зазначений у комерційній пропозиції, яку обрав Споживач та набирає чинності з моменту погодження (акцептування) Споживачем заяви-приєднання, яка є додатком 1 до цього Договору, та сплаченого рахунку (квитанції) Постачальника. 
Комерційною пропозицією "Вільна ціна – стандарт 2", яка є додатком до договору про постачання електричної енергії споживачу, визначено, що Договір про постачання електричної енергії споживачу вступає в дію з моменту підписання комерційної пропозиції та діє до 31.12.2019 р. Договір вважається подовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за 21 день до закінчення дії Договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення або перегляд його умов. 
Розділом "Термін (строк) надання рахунку за спожиту електричну енергію та термін (строк) оплати" Комерційної пропозиції "Вільна ціна – стандарт 2" визначено, що по закінченню розрахункового місяця, Постачальник 7 числа наступного за розрахунковим (або в наступний робочий день після 7 числа, якщо ця дата припадає на вихідний чи святковий день) вставляє Споживачу остаточний рахунок на оплату фактично спожитої електричної енергії за розрахунковий період. Виставлені Постачальником рахунки за фактично відпущену електричну енергію підлягають оплаті Споживачем, протягом п`яти днів з дати отримання.
Згідно умов даної Комерційної пропозиції, датою отримання рахунку вважається дата його особистого вручення, що підтверджується підписом одержувача та/або реєстрацією вхідної кореспонденції, або третій календарний день від дати отримання поштовим відділенням зв`язку, в якому обслуговується одержувач (у разі направлення поштою рекомендованим листом), або дата розміщення рахунку в особистому кабінеті споживача, що підтверджується належним повідомленням споживача на його e-mail адресу (електронну поштову скриньку). 
У вказаній комерційній пропозиції вказано, що Відповідачем, як спосіб отримання рахунків та обміну документами, обрано поштовий зв`язок.
Відповідно до п. 4.3. Правил роздрібного ринку електричної енергії дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг. 
Пунктом 4.12 Правил роздрібного ринку електричної енергії визначено, що розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії.
Згідно п. 4.13 Правил роздрібного ринку електричної енергії для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку.
Акціонерне товариство "ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО" як оператор системи розподілу згідно укладеного Договору електропостачальника про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії №1111147 від 04.12.2021р. щомісяця надає Товариству з обмеженою відповідальністю "ХЕРСОНСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ" реєстри за ЕІС-кодами споживачів та їх точками вимірювання.
За даними Акціонерного товариства "ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО", Відповідачем у розрахункових періодах січень-лютий 2022р. спожито наступні об`єми електричної енергії у січні 2022р. 10 788 кВт/год, у лютому 2022р. 6 451 кВт/год..
Зазначені обсяги електричної енергії підтверджуються наданими ОСР щомісячними Звітами щодо звітного корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживачів постачальника ТОВ "Херсонська обласна ЕК" в розрізі EIC-кодів по споживачам у вигляді реєстрів.
На підставі вказаних даних стосовно спожитої Відповідачем електричної енергії, Позивачем було складено наступні Акти прийому-передачі електричної енергії та виставлено рахунки № 37502978 для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію:
Рахунок та Акт № 1 від 31.01.2022р. на суму 43 527, 90 грн., споживання: 10 788 кВт/год;
Рахунок та Акт № 2 від 28.02.2022р. на суму 22 276, 70 грн., споживання: 6 451 кВт/год.
Позивач зазначає, що вказані вище Акти та Рахунок були направлені Відповідачу засобами поштового зв`язку у паперовій формі листом з описом вкладення, що підтверджується накладною АТ "Укрпошта" № 6503400094016 від 10.12.2025р.
Згідно п. 4.14. Правил роздрібного ринку електричної енергії, датою отримання платіжного документа вважається, зокрема, третій календарний день з дати його отримання поштовим відділенням зв`язку, на території обслуговування якого розташований об`єкт споживача (у разі направлення засобами поштового зв`язку рекомендованим або цінним листом).
Такі ж умови, стосовно дати вручення Споживачу рахунку закріплені у комерційні пропозиції, що є додатком до Договору.
Згідно відомостей з сайту АТ "УКРПОШТА", поштове відправлення Позивача доставлено до відділення поштового зв`язку 14.12.2025р., таким чином, датою отримання зазначених рахунків є 17.12.2025р. Отже, Відповідач, відповідно до умов комерційної пропозиції, повинен був здійснити остаточний розрахунок за спожиту електричну енергію протягом 5-ти робочих днів з дати отримання рахунків, а саме до 24.12.2025р.
Позивач зазначає, що вартість спожитої Відповідачем електричної енергії у розрахункових періодах січень-лютий 2022р. не сплачена. Таким чином, Позивач просить стягнути з Відповідача заборгованість за спожиту електричну енергію у вказаних розрахункових періодах у сумі 65 804,60 грн.
Разом з тим, господарським судом встановлено, що згідно наданих Позивачем до матеріалів справи доказів, зокрема, Заяви-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу, Акту звіряння розрахунків, об`єкти споживання Відповідача, до яких здійснювалось постачання електричної енергії знаходяться у селі Новогригорівка, Генічеського району, Херсонської області.
Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 06.12.2022р. №1364 "Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією" установлено, що перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затверджується Міністерством розвитку громад та територій.
Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022р. № 309 затверджений Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окуповані Російською Федерацією, в якому Генічеський район, Херсонської області визначається окупованим з 24.02.2022р.
Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025р. № 376 затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 11.03.2025р. за № 380/43786. Згідно вказаного Переліку, датою початку тимчасової окупації Російською Федерацією Генічеського району Херсонської області також визначено 24.02.2022р.
Тобто, спірний період утворення боргу у цій справі частково охоплює час, з якого за даними вказаного вище Переліку територія, де знаходяться об`єкти споживання Відповідача та до яких Позивачем здійснювалось постачання електричної енергії, є окупованою, що має правові наслідки згідно з чинним законодавством. 
Зокрема, відповідно до ст. 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" (далі за текстом - Закон) правовий статус тимчасово окупованої території, а також правовий режим на тимчасово окупованій території визначаються цим Законом, іншими законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, принципами та нормами міжнародного права.
Тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації (п. 7 ч. 11 Закону).
Цей Закон визначає статус території України, тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії Російської Федерації, встановлює особливий правовий режим на цій території, визначає особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб (ст. 2 Закону).
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається, зокрема, сухопутна територія тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях тощо.
За приписами абз. 2 ч. 3 ст. 4 Закону в умовах воєнного стану правовий режим тимчасово окупованої території, передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 3 цього Закону, визначається, змінюється і скасовується Кабінетом Міністрів України.
Згідно з ч. 2 ст. 13 Закону здійснення господарської діяльності юридичними особами, фізичними особами-підприємцями та фізичними особами, які провадять незалежну професійну діяльність, місцезнаходженням (місцем проживання) яких є тимчасово окупована територія, дозволяється виключно після зміни їхньої податкової адреси на іншу територію України.
Правочин, стороною якого є суб`єкт господарювання, місцезнаходженням (місцем проживання) якого є тимчасово окупована територія, є нікчемним. На такі правочини не поширюється дія положення абз. 2 ч. 2 ст. 215 ЦК України.
Частиною 2 ст. 13-1 "Особливості переміщення товарів на/з тимчасово окупованої території" Закону на період тимчасової окупації переміщення товарів (робіт, послуг) з тимчасово окупованої території на іншу територію України та/або з іншої території України на тимчасово окуповану територію усіма видами транспорту, в тому числі автомобільним, залізничним, повітряним та трубопровідним транспортом, а також лініями електропередач та гідротехнічними спорудами, заборонено, за винятком випадків, передбачених частинами 3 та 4 цієї статті.
У відповідності до ч. 1 ст. 13-1 Закону положення цієї статті застосовуються до тимчасово окупованої території, передбаченої пунктами 1 і 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону, надр під територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону, і повітряного простору над цими територіями.
В умовах воєнного стану рішенням Кабінету Міністрів України положення цієї статті можуть бути поширені на тимчасово окуповані території, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 3 цього Закону, надра під територіями, зазначеними у п. 3 ч. 1 ст. 3 цього Закону, і повітряний простір над цими територіями.
Аналогічні положення містить і ч. 1 ст. 13 "Особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території" Закону.
Воєнний стан в Україні був введений з 24.02.2022р. із 05 год. 30 хв. Указом Президента України № 64/2022 та неодноразово продовжувався.
06.12.2022р. Кабінет Міністрів України затвердив постанову № 1364 "Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією", відповідно до якої перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за формою згідно з додатком за погодженням з Міністерством оборони України з урахуванням пропозицій відповідних обласних, Київської міської військової адміністрації.
Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022р. № 309 "Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окуповані Російською Федерацією" та в оновленому Переліку, затвердженому наказом від 28.02.2025р. № 376, датами тимчасової окупації Генічеського району Херсонської області є 24.02.2022р.
Отже, територія Генічеського району Херсонської області визнана тимчасово окупованою в умовах воєнного стану, з чого вбачається, що положення статей 13 та 13-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" можуть бути поширені на такі території з урахування ч. 1 статей, а саме за рішенням Кабінету Міністрів України.
Враховуючи викладене та приписи ст. 2 Закону, суд зазначає, що дія останнього розповсюджується на спірні правовідносини у цій справі.
Отже, з 24.02.2022р. Позивач не мав права постачати Відповідачу електричну енергію.
Подібну правову позицію щодо заборони передачі енергоресурсів на тимчасово окуповану територію висловлено у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2025р. у справі № 908/1162/23, у якій, окрім цього, зазначено, що правовий режим на такій території не залежить від ухвалення уповноваженим органом державної влади рішення про визнання такої території як тимчасово окупованої.
Так, Верховний Суд вказав, що рішення повноважного органу державної влади України (зокрема - і Кабінету Міністрів України) для територій, визначених у пункті 1 частини першої статті 3 Закону, має не конститутивне, а лише інформативне значення, з публічною достовірністю підтверджуючи конкретну дату, з якої фактична окупація певної частини території України почалася чи припинилася.
Тому, у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за період з 24.02.2022р. по 28.02.2022р. господарський суд вважає за належне відмовити у зв`язку з відсутністю у позивача права на отримання заявлених до стягнення грошових коштів та відсутність у відповідача кореспондованого зобов`язання їх сплачувати.
Господарський суд ухвалою від 27.02.2026р. зобов`язував Товариство з обмеженою відповідальністю "ХЕРСОНСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ" надати суду відомості щодо обсягу поставленої Відповідачу електричної енергії та розрахунок заборгованості Відповідача за спожиту електричну енергію, у розрахунковому періоді лютий 2022р., а саме з 01.02.2022р. по 23.02.2022р. включно. 
Також, вказаною ухвалою було зобов`язано Акціонерне товариство "ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО" надати суду відомості з підтверджуючими доказами стосовно обсягів споживання Приватний підприємством "Приватне сільськогосподарське підприємство "НОВОГРИГОРІВСЬКЕ" електричної енергії за період з 01.02.2022р. по 23.02.2022р. включно. 
На виконання вказаної ухали суду Позивачем до господарського суду надано письмові пояснення, у яких зазначено, що єдиним доступним способом визнання обсягів споживання електричної енергії по різним точкам комерційного обліку та по певним проміжкам часу в межах лютого 2022 р. є розрахунковий метод. На виконання вимог ухвали від 27.02.2026р., Позивачем надано до суду таблицю, яка містить розрахунок заборгованості Відповідача за період з 01.02.2022 р. по 23.02.2022 р. та з 24.02.2022 р. по 28.02.2022 р. окремо.
Згідно наданого позивачем розрахунку, вартість спожитої електричної енергії за період з 01.02.2022р. по 23.02.2022р. складає 18 298, 72 грн., за період з 24.02.2022р. по 28.02.2022р. – 3 977, 98 грн.
Акціонерне товариство "ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО" повідомило суду, що у період тимчасової окупації м. Херсон, об`єкти Акціонерного товариства "ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО" були захоплені окупантами, а Товариство втратило доступ до первинної документації та баз даних, в тому числі договорів, актів прийому-передачі послуги з розподілу електричної енергії тощо, що знаходилась в офісному приміщенні за адресою м. Херсон, вул. Пестеля, 5.
Після часткової деокупації території Херсонської області та м. Херсона та появи можливості доступу до приміщень Товариства, АТ "Херсонобленерго" проведено позапланову інвентаризацію документів, транспорту та джерел збереження інформації (первинних бухгалтерських документів, системних блоків ПК, серверів), за результатами якої встановлено факти викрадення майна, в т.ч. і первинних документів, та баз.
Крім того, у результаті ворожих обстрілів знищено повністю двоповерхову будівлю – склад, у якій знаходились ТМЦ та архівне приміщення, де зберігалась частково відновлена первинна документація. У результаті нових обстрілів пошкодження отримали будівлі та архівні приміщення офісу АТ "Херсонобленерго".
Враховуючи вищевикладені обставини, АТ "Херсонобленерго" повідомило про відсутність у нього інформації стосовно обсягів споживання Приватний підприємством "Приватне сільськогосподарське підприємство "НОВОГРИГОРІВСЬКЕ" електричної енергії за період з 01.02.2022р. по 23.02.2022р. включно.
Зважаючи на вказані пояснення АТ "Херсонобленерго", господарський суд ухвалою від 10.03.2026р. зобов`язав Товариство з обмеженою відповідальністю "ХЕРСОНСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ" надати суду письмові пояснення з підтверджуючими доказами стосовно дати одержання від Акціонерного товариства "ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО" звіту щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за розрахунковий місяць лютий 2022р., копія якого надана до позовної заяви.
На виконання вимог вказаної ухвали Позивачем повідомлено суду, що згідно даних з програмної платформи – білінгу EnergyХОЕК датою отримання інформації щодо обсягів споживання електричної енергії Відповідачем за лютий 2022 р. від АТ "Херсонобленерго" є 04.03.2022р. На підтвердження вказаних пояснень Позивачем надано суду відповідні скріншоти по кожній точці комерційного обліку е/е Споживача (ЕІС-коду).
Враховуючи вищевикладене, суд погоджується з доводами Позивача, що єдиним способом визначити обсяг та вартість спожитої Відповідачем електричної енергії за період з 01.02.2022р. по 23.02.2022р. є розрахунковий спосіб. Перевіривши розрахунки Позивача господарський суд встановив їх належність, а саме, що обсяг спожитої електричної енергії за період з 01.02.2022р. по 23.02.2022р. складає 5 299 кВт/год, вартість вказаної кількості електричної енергії - 18 298, 72 грн. 
Доказів на спростування вказаних даних Відповідачем до суду не надано. Також, не надано до господарського суду доказів оплати вартості спожитої електричної енергії у січні та лютому 2022р.
Таким чином, станом на дату постановлення рішення, заборгованість Відповідача перед Позивачем за поставлену електричну енергію у розрахунковому період січень 2022р. та за період з 01.02.2022р. по 23.02.2022р. складає 61 826, 62 грн.
Згідно ст. 11 Цивільний кодекс України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ст. 626 Цивільний кодекс України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Положеннями ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 
Згідно ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.
Згідно ст. 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. 
Аналіз наведених норм дає змогу дійти висновку, що кожна особа має право на захист свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права чи законного інтересу, який не суперечить загальним засадам чинного законодавства. Порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.
Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" є, зокрема, захист гарантованих Конституцією України та законами, прав і законних інтересів юридичних осіб.
Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України, право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.
При цьому, вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також, визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.
На думку суду, обраний позивачем спосіб захисту порушеного права є таким, що передбачений положеннями ст. 16 Цивільного кодексу України та є таким, що забезпечить відновлення порушеного права Позивача. 
Згідно частини третьої статті 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. 
У відповідності до ч.ч. 1-2 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, на підставі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів, Суд вважає за належне задовольнити позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ХЕРСОНСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ" частково, стягнувши на його користь з Приватного підприємства "Приватне сільськогосподарське підприємство "НОВОГРИГОРІВСЬКЕ" заборгованість за поставлену електричну у січні 2022р. та за період з 01.02.2022р. по 23.02.2022р. за Договором про постачання електричної енергії споживачу №37502978 у сумі 61 826, 62 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог Господарський суд вважає за належне відмовити.
Згідно ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав – судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За подання до господарського суду позовної заяви позивач сплатив судовий збір у розмірі 2 422, 40 грн., що підтверджується наявною у матеріалах справи платіжною інструкцією № 9934 від 12.12.2025р. та Випискою про зарахування судового збору до спеціального форду державного бюджету України від 15.12.2025р.
Керуючись вказаними положеннями законодавства та внаслідок часткового задоволення позовних вимог, Суд покладає на Відповідача судові витрати, понесені Позивачем під час розгляду даної справи у розмірі 2 275, 96 грн.
Керуючись ст.ст. 129, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, суд -

ВИРІШИВ :
1. Позов задовольнити частково.
2. СТЯГНУТИ з Приватного підприємства "Приватне сільськогосподарське підприємство "НОВОГРИГОРІВСЬКЕ" (69006, Запорізька обл., м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 224; код ЄДРПОУ 30812348) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ХЕРСОНСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ" (73000, м. Херсон, вул. Перекопська, 178; код ЄДРПОУ: 42117825) 61 826 (шістдесят одна тисяча вісімсот двадцять шість) грн. 62 коп. – основного боргу, 2 275 (дві тисячі двісті сімдесят п`ять) грн. 96 коп. – судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до ст. 242 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку ст.ст. 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Копію рішення надіслати до електронного кабінету користувача підсистеми "Електронний суд": ТОВ "ХЕРСОНСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ", ПП "Приватне сільськогосподарське підприємство "НОВОГРИГОРІВСЬКЕ", розпоряднику майном ТОВ "ХЕРСОНСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ" арбітражному керуючому Литвиненку С.С., АТ "ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО".

Суддя С.І. Райчева