Справа № 162/774/25 	Головуючий у 1 інстанції: Глинянчук В. Д. 	
Провадження № 22-ц/802/276/26  	  Доповідач: Шевчук Л. Я.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2026 року        місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого-судді Шевчук Л. Я.,
суддів Данилюк В. А., Киці С. І.,
секретар с/з Черняк О. В.,
з участю:
представників позивача – Спіріної Ю. П., ОСОБА_1 ,
відповідача – ОСОБА_2 ,
особи, яка не брала участі у справі, – ОСОБА_3 ,
представника відповідача ОСОБА_2 та особи, яка не брала участі у справі, ОСОБА_3 – ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом Релігійної організації «Релігійна громада Святителя Миколая Чудотворця Православної Церкви України села Ветли Камінь - Каширського району Волинської області» до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні нежитловим приміщенням, за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на заочне рішення Любешівського районного суду Волинської області від 13 жовтня 2025 року,
В С Т А Н О В И В:

У липні 2025 року Релігійна організація «Релігійна громада Святителя Миколая Чудотворця Православної церкви України села Ветли Камінь – Каширського району Волинської області» звернулася в суд із зазначеним позовом, який обґрунтований тим, що 01 серпня 1996 року було зареєстровано статут Свято – Миколаївської релігійної громади Української Православної церкви села Ветли Любешівського району. Рішенням Ветлівської сільської ради народних депутатів від 27 серпня 2001 року № 18/4 релігійній громаді надано у постійне користування земельну ділянку площею 0,4153 га для будівництва та обслуговування церкви, а 17 липня 2002 року видано державний акт на право постійного користування землею.
Позивач також зазначав, що рішенням загальних зборів релігійної громади від 19 листопада 2023 року ухвалено змінити підлеглість у канонічних та організаційних питаннях та перейти до складу Православної церкви України, внести зміни до статуту. Також на загальних зборах прийнято рішення про припинення повноважень настоятеля ОСОБА_2 .
Релігійна громада відповідно 10 травня 2024 року та 30 червня 2024 року провела державну реєстрацію права постійного користування земельною ділянкою та права власності на будівлю православного храму Святителя Миколая Чудотворця, що розташована на АДРЕСА_1 .
Проте попередній настоятель релігійної громади ОСОБА_2 перешкоджає власнику у користуванні храмом, а саме тримає ключі від будівлі храму у себе, відмовляється повернути ключі від храму власнику. 
Покликаючись на зазначені обставини, позивач просив суд усунути перешкоди у користуванні нежитловим приміщенням, зобов?язати відповідача ОСОБА_2 звільнити зазначене нежитлове приміщення, надати вільний доступ Релігійній організації «Релігійна громада Святителя Миколая Чудотворця Православної церкви України села Ветли Камінь – Каширського району Волинської області» та передати ключі від храму. 
Заочним рішенням Любешівського районного суду Волинської області від 13 жовтня 2025 року у цій справі позов задоволено.
Ухвалено зобов?язати відповідача ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні нежитловим приміщенням православного храму Святителя Миколая Чудотворця загальною площею 174,2 кв. м на АДРЕСА_1 , а саме надати вільний доступ та звільнити зазначене приміщення, передати Релігійній організації «Релігійна громада Святителя Миколая Чудотворця Православної церкви України села Ветли Камінь – Каширського району Волинської області» в особі настоятеля Гули Р. П. ключі від храму.
Стягнуто з відповідача в користь позивача 24 028,00 грн судових витрат.
Не погоджуючись із ухваленим судовим рішенням відповідач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій покликаючись неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Відзив на апеляційну скаргу не подавався.
У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 , його представник ОСОБА_4 та особа, яка не брала участі у справі, ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримали, просили скаргу задовольнити, представники позивача – ОСОБА_5 та Гула Р. П. апеляційну скаргу заперечили, просили рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу відповідача слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.
Задовольняючи позов Релігійної організації «Релігійна громада Святителя Миколая Чудотворця Православної церкви України села Ветли Камінь – Каширського району Волинської області», суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач ОСОБА_2 чинить перешкоди позивачу у користуванні нежитловим приміщенням, а саме православним храмом, яке належить на праві власності релігійній організації.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, оскільки вони відповідають встановленим обставинам справи і зроблені з дотриманням вимог закону.
Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з частиною 1 статті 10, частиною 3 статті 12, частиною 1 статті 13 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За матеріалами справи судом встановлено, що Свято-Миколаївській релігійній громаді Української Православної Церкви надано у постійне користування земельну ділянку площею 0,4153 гектара у селі Ветли Любешівського району Волинської області для будівництва та обслуговування церкви відповідно до рішення Ветлівської сільської Ради народних депутатів від 27 серпня 2001 року № 18/4, що підтверджується державним актом на право постійного користування землею серії І-ВЛ № 001943 від 17 липня 2002 року (а. с. 8, 9).
Рішенням загальних зборів релігійної організації «Свято-Миколаївська релігійна громада Української Православної Церкви села Ветли Любешівського району Волинської області» (код ЄДРПОУ 21746494) від 19 листопада 2023 року ухвалено змінити підлеглість у канонічних та організаційних питаннях, перейти до складу Православної церкви України, внести зміни до статуту. Релігійну громаду перейменовано на Релігійну організацію «Релігійна громада Святителя Миколая Чудотворця Православної Церкви України села Ветли Камінь - Каширського району Волинської області». Також на загальних зборах прийнято рішення про припинення повноважень настоятеля ОСОБА_2 (а. с. 10. 11).
Розпорядженням Волинської обласної військової адміністрації № 72 від 19 лютого 2024 року зареєстровано зміни до статуту Релігійної організації «Релігійна громада Святителя Миколая Чудотворця Православної церкви України села Ветли Камінь - Каширського району Волинської області» (а. с. 12-16).
Представником Релігійної організації «Релігійна громада Святителя Миколая Чудотворця Православної Церкви України села Ветли Камінь - Каширського району Волинської області» є ОСОБА_1 , ідентифікаційний код юридичної особи 21746494, що підтверджується Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 08 травня 2024 року (а. с. 17).
Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав № 424734097 від 30 квітня 2025 року власником будівлі православного храму Святителя Миколая Чудотворця площею 174,2 кв. м на АДРЕСА_1 є Релігійна організація «Релігійна громада Святителя Миколая Чудотворця Православної церкви України села Ветли Камінь – Каширського району Волинської області» (а. с. 18).
Судом також встановлено, що релігійна організація володіє на праві постійного користування земельною ділянкою з кадастровим номером 0723183200:01:001:0444 площею 0,4153 га відповідно до державного акта І-ВЛ № 001943 від 17 липня 2002 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав № 378388706 від 14 травня 2024 року (а. с. 19).
Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.  Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Як передбачено статтею 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.  Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право (частина 1, пункт 3 частини 2 статті 16 ЦК України).
Відповідно до частини 1 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно з частиною 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до частин 1, 4, 8 статті 8 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» релігійна громада є місцевою релігійною організацією віруючих громадян одного й того самого культу, віросповідання, напряму, течії або толку, які добровільно об`єдналися з метою спільного задоволення релігійних потреб. Рішення про зміну підлеглості та внесення відповідних змін або доповнень до статуту ухвалюється не менш як двома третинами від кількості членів релігійної громади, необхідної для визнання повноважними загальних зборів релігійної громади відповідно до статуту (положення) релігійної громади. Частина громади, не згідна з рішенням про зміну підлеглості, має право утворити нову релігійну громаду і укласти договір про порядок користування культовою будівлею і майном з їхнім власником (користувачем).
Згідно з частиною 6 статті 17 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» культова будівля, споруда - це будівля або споруда, що є об`єктом нерухомого майна, спеціально призначена для задоволення релігійних потреб шляхом проведення богослужінь, релігійних обрядів, церемоній, процесій, ритуалів, молитов, служінь, релігійних зібрань та забезпечення інших видів релігійної практики.
Як передбачено частинами 1, 3, 4 статті 18 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації», релігійні організації володіють, користуються і розпоряджаються майном, яке належить їм на праві власності. Релігійні організації можуть бути обмежені у здійсненні права власності лише у випадках і в порядку, передбачених законом. У власності релігійних організацій можуть бути будівлі, предмети культу, об`єкти виробничого, соціального і добродійного призначення, транспорт, кошти та інше майно, необхідне для забезпечення їх діяльності.  Релігійні організації мають право власності на майно, придбане або створене ними за рахунок власних коштів, пожертвуване громадянами, організаціями або передане державою, а також придбане на інших підставах, передбачених законом.
Зазначені норми закону визначають право власника, у тому числі релігійної організації, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Серед способів захисту речових прав цивільне законодавство виокремлює, зокрема, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 ЦК України).
При цьому судом встановлено, що Релігійній організації «Релігійна громада Святителя Миколая Чутворця Православної Церкви України села Ветли Камінь - Каширського району Волинської області» (ЄДРПОУ 21746494) на праві власності належить приміщення закінченого будівництвом православного храму Святителя Миколая Чудотворця загальною площею 174,2 кв. м на АДРЕСА_1 . Також релігійна організація володіє на праві постійного користування земельною ділянкою під храмом з кадастровим номером 0723183200:01:001:0444 площею 0,4153 га (а. с. 18, 19).
Окрім того, судом встановлено, що колишній настоятель - відповідач у цій справі ОСОБА_2 утримує ключі від культової будівлі, не допускає членів релігійної організації для задоволення релігійних потреб шляхом проведення у храмі богослужінь, релігійних обрядів, чим чинить перешкоди Релігійній організації «Релігійна громада Святителя Миколая Чудотворця Православної церкви України села Ветли Камінь - Каширського району Волинської області» у користуванні будівлею православного храму, яка належить на праві власності позивачу.
Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина 1 статті 89 ЦПК України).
Відповідно до зазначених вимог закону стороною позивача надано суду належні докази, які свідчать про те, що відповідач чинить перешкоди позивачу у користуванні належним йому на праві власності майном і вільному доступу до нього.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову Релігійної організації «Релігійна громада Святителя Миколая Чудотворця Православної церкви України села Ветли Камінь -Каширського району Волинської області» про усунення перешкод у користуванні нежитловим приміщенням.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і не впливають на правильність рішення суду першої інстанції.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі наведеного суд апеляційної інстанції доходить висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування чи зміни колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Заочне рішення Любешівського районного суду Волинської області від 13 жовтня 2025 року у цій справі залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий 

Судді