Справа № 758/5376/24  Провадження № 2/450/1067/26 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2026 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі: 
головуючого – судді Добош Н.Б,
при секретарі Хамуляк Ю.В. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про захист прав споживачів 
стислий виклад позиції позивача та відповідача :
підстава позову (позиція позивача): позивач являється клієнтом АТ «ПУМБ» в період 2021-2023 і лише у 2023 році позивач виявила, що умови договору за яким вона співпрацює з відповідачем: банк начебто надає незрозумілі послуги розстрочки; відсоток не є сталим та коливається від 784,59% і до 919,18%; відповідач не повідомив позивача про зміну ставки процентів та комісії. Відповідачу незрозуміло на якій підставі виникла заборгованість у розмірі 31562,91грн., які нарахування входять у даний розрахунок. Вказує, що відповідач відмовився на вимогу позивачки надати примірник кредитного договору та розрахунки заборгованості. Зазначає, що продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Згідно з ч. 1,2 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» у договорі про споживчий кредит зазначаються, зокрема, процентна ставка за кредитом, її тип (фіксована чи змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та сплати процентів; денна процентна ставка, її розрахунок та загальні витрати за споживчим кредитом. Усі припущення, використані для обчислення орієнтовної реальної річної процентної ставки та/або орієнтовної загальної вартості кредиту, повинні бути зазначені. Вказує, що встановлення відповідачем в кредитному договорі сплати щомісячної комісії за обслуговування кредиту є незаконним. Інформація та комісія за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі % річних повинна надаватись безоплатно. Велика палата Верховного суду у постанові від 13.07.2022 ц у справі № 496/3134/19 дійшла висновку про те, що позивачу встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, Велика Палата дійшла висновку про те, що положення пунктів 1.4 та 6 кредитного договору, укладеного між позичальником та АТ «Ідея Банк», щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними. Отже несправедливими є положення договору про споживчий кредит щодо встановлення плати за обслуговування кредиту. На підставі викладеного просить визнати недійсними умови договору між ОСОБА_1 та АТ «ПУМБ» щодо комісії за обслуговування кредитної заборгованості, встановленого (змінного, плаваючого) розміру процентів за користування та комісії та частково недійсними графіки щомісячних платежів за кредитним договором в частині сплати комісії за обслуговування кредитної заборгованості як незаконну комісію банку за обслуговування кредитної заборгованості з моменту його укладення; зобов`язати АТ «ПУМБ» здійснити перерахунок платежів, здійснених ОСОБА_1 за кредитними договорами з часу укладення, повернувши ОСОБА_1 надмірно сплачені грошові кошти, що були спрямовані на погашення плати за обслуговування кредитної заборговності.
В судове засіданні представники сторін не з`явились, однак подали клопотання про розгляд справи у їх відсутності.
Відповідно до вимог ч.2 ст.247ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд на підставі позовної заяви, а також долучених письмових доказів, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом становлено, що 26.11.2017 року ОСОБА_1 підписано заяву № 300922736501 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», заяву № 200922752001 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб; Паспорт споживчого кредиту та Паспорт споживчого кредиту «Споживчий кредит 0-10-24 Е».
У заяві № 300922736501 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб зазначено, що підписанням цієї заяви клієнт беззастережно підтверджує, що приймає публічну пропозицію ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті ПАТ «ПУМБ» в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосерендьо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані в процесі обслуговування. Також у заяві визначено наступні умови: найменування кредитного продукту - споживчий кредит 0-10-24 E; сума - 24299.90грн.; строк – 24 місяці; розмір процентної ставки -0,01%; розмір комісії за обслуговув кредитної заборгованості – 3%; схема повернення споживчого кредиту – ануїтетні платежі.
У п. 7 7. заяви № 300922736501 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості визначено з 28.09.2018 у розмірі 3%. 
Як вбачається з заяви, яка підписана відповідачкою, вона ознайомлена із ДКБО та цілком згодна з ним; всі умови ДКБО відповідачці зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення (розділ Заяви «Підтвердження та запевнення»).
У заяві № 200922752001 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб зазначено, що шляхом підписання цієї заяви приймає в повному обсязі Публічну пропозицію на укладання Договору добровільного страхування життя за програмою «Страхування життя з кредитною карткою» та Публічну пропозицію на укладення Договору добровільного страхування майна ПрАТ «УАСК «АСКА», від імені якого діє ПАТ «ПУМБ», на умовах, розміщених на офіційному веб-сайті Страховика.
У паспорті споживого кредиту визначено наступні умови: тип кредиту- кредитна лінія; строк кредиту - 12 місяців. Зі спливом вказаного строку продовжується кожного разу на такий самий строк у разі відсутності заперечень будь-якої із сторін; сума / ліміт кредиту – 1000,00грн.; мета отримання кредиту - загальні споживчі цілі, в тому числі для оплати за договорами страхування; процентна ставка, 49 % відсотків річних; загальні витрати за кредитом - 2566.39 грн.; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т. ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) - 12566,39 грн.; реальна річна процентна ставка - 59,59 відсотків річних; кількість та розмір платежів, періодичність внесення - шомісячно не пізніше настання платіжної дати, протягом встановленого строку кредитування, за наявності заборгованості за кредитом на кінець звітного Розрахункового періоду. Розмір платежів розраховується щомісячно, і залежить від суми заборгованості за кредитом на кінець звітного Розрахункового періоду (включає суму нарахованих процентів за користування кредитом, суми інших обов`язкових платежів).
У паспорті споживого кредиту «Споживчий кредит 0-10-24 Е» визначено наступні умови: тип кредиту- кредит; строк кредитування - 24 місяців.; сума / ліміт кредиту – 24299,90грн.; мета отримання кредиту – оплата товарів, робіт, послуг; процентна ставка – 0,01 % відсотків річних; загальні витрати за кредитом – 10207,95 грн.; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т. ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) – 34507,85 грн.; реальна річна процентна ставка – 42,9927 відсотків річних; сума платежу за розрахунковий період – 1437,90грн.; щомісячний розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості визначено з 28.09.2018 у розмірі 3%. База нарахування щомісячної комісії - нараховується щомісячно, від суми наданого кредиту.
Як вбачається з виписки з особового рахунку ОСОБА_1 за період з 10.01.2019 по 31.12.2020 на погашення заборгованості за комісією було стягнуто відповідачем оплату у розмірі: 05.08.2019 р – погашення комісії у розмірі 200,00грн.; 28.12.2019 р – погашення комісії у розмірі 100,00грн.; 23.03.2020 р – погашення комісії у розмірі 100,00грн.; 27.04.2020 – погашення комісії у розмірі 100,00грн.; 02.09.2020 р – погашення комісії у розмірі 62,02грн.; 03.10.2020 р – погашення комісії у розмірі 124,05грн.; 02.11.2020 р – погашення комісії у розмірі 62,04грн. на загальну суму 748,11грн. 
Рух коштів по рахунку ОСОБА_1 за період з 10.01.2019 по 01.01.2024 підтверджується виписками з особового рахунку. 
Згідно розрахунку заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «ПУМБ» станом на 01.01.2024 року прострочена заборгованість позивача за сумою кредиту становить 30646,93грн., з яких: 28268,32 грн – заборгованість за сумою кредиту; 2368,61грн. – заборгованість за відсотками. 
Згідно п.5.7.3 «Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського облуговування фізичних осіб» комісія за обслуговування кредитної заборгованості за Споживчим кредитом встановлюється за послуги Банку щодо списання та зарахування коштів з метою повернення Споживчого кредиту, розрахунково-касове обслуговування щодо Споживчого кредиту, надання консультаційних та інформаційних послуг щодо Споживчого кредиту. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості сплачується щомісячно в термін сплати процентів за користування Споживчим кредитом за відповідний розрахунковий період у розмірі, вказаному в Заяві на приєднання до Договору, від початкової (наданої) суми Споживчого кредиту (база розрахунку комісії). Комісія за обслуговування кредитної заборгованості за наданим Споживчим кредитом розраховується за повний місяць у якому відбувається повернення заборгованості. Під повним місяцем, у цій Частині 5 Розділу ІІ цього Договору, розуміється період, який визначається
Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, зокрема, з договорів, інших правочинів та інших юридичних фактів (ст. 11 ч. 1, ч. 2 п.п. 1, 4 ЦК України).
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом (ст. 1054 ч. 1 ЦК України).
Сплата процентів за кредитом є істотною умовою договору, здійснюється у строки та на умовах, визначених договором (ст.ст. 536, 626, ст. 628 ч. 1, ст. 638 ч. 1, ст. 1048 ч. 1, ст.ст. 1054, 1056-1 ЦК України).
Банківський кредит - будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми; надання безпроцентних кредитів забороняється, за винятком передбачених законом випадків ст. 2 абз. 19, ст. 49 ч. 8 Закону України «Про банки і банківську діяльність».
Договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором (ст. 1 ч. 1 п. 1 Закону України «Про споживче кредитування» (Закон № 1734-VIII).
Отже, саме проценти визначаються законом основною платою за кредит, передусім проценти визначають для сторін кредитного договору ціну кредиту та є однією з ключових умов кредитного договору, що відповідає суті та правовій природі кредитних правовідносин.
Поряд із цим, договір про надання кредиту може передбачати й обов`язок сплати позичальником визначених встановленим порядком комісій та інших обов`язкових платежів за додаткові та супутні послуги кредитодавця для отримання, обслуговування і повернення кредиту, в тому числі, за ведення рахунків, які є обов`язковими для укладення договору про споживчий кредит і впливають на загальну вартість кредиту для позичальника та на реальну річну процентну ставку (ст. 1 ч. 1 п.п. 2, 4, ст. 8 ч. 2, ст. 12 ч. 1 п. 9, ст. 20 ч. 1 Закону № 1734-VIII). Такі комісії, оплата послуг, сплата інших обов`язкових платежів, порядок внесення платежів також є істотними умовами договору. Перелік додаткових та супутніх послуг кредитодавця та/або третіх осіб і відповідних договорів про їх надання наведений у частині 2 статті 20 Закону № 1734-VIII та не є вичерпним.
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
За змістом положень Конституції України, ЦК України, Закону України Про захист прав споживачів (Закон № 1023-ХІІ) і Закону України Про споживче кредитування (Закон № 1734-VIII) щодо договору про споживчий кредит: держава захищає права споживачів (ст. 42 Конституції України, ст. 4 ч. 1 п. 1 Закону № 1023-ХІІ, ст.ст. 2, 4 Закону № 1734-VIII); особа здійснює свої права та виконує цивільні обов`язки у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства, зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, зловживання правом не допускається; особа діє у цивільних відносинах вільно, на власний ризик і повинна діяти, в т.ч., вчиняючи правочин, добросовісно (ст. 3 ч. 1 п.п. 3, 6, ст.ст. 11-14, 202 ЦК України); зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ст. 203 ч.ч. 1, 3 ЦК України); договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; у договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів; зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 626 ч. 1, ст. 627 ч.ч. 1, 2, ст. 628 ч. 1 ЦК України); споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцю будь-які платежі, не зазначені у договорі про споживчий кредит (ст. 11 ч. 1 Закону № 1023-XII, ст. 12 ч. 6 Закону № 1734-VIII).
Закон № 1023-ХІІ передбачає: у ст. 18: продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими (ч. 1); умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача (ч. 2); несправедливими є умови договору, зокрема, про установлення обов`язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі (ч. 3 п.п. 10, 11); перелік несправедливих умов у договорах із споживачами не є вичерпним (ч. 4); якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним (ч. 5); положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору (ч. 7); нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача (ч. 8).
У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України; якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ст. 215 ч.ч. 1, 3 ЦК України).
Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю; у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування; якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною (ст. 216 ч.ч. 1, 2 ЦК України).
Недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини (ст. 217 ч. 1 ЦК України).
Особа на власний розсуд розпоряджається своїми цивільними та процесуальними правами та здійснює своє право на захист (ст. 12 ч. 1, ст. 20 ч. 1 ЦК України, ст. 12 ч. 1, ст. 13 ч. 3 ЦПК України); кожна сторона зобов`язана належно довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 12 ч.ч. 2, 3, ст. 13 ч. 1, ст.ст. 76-81 ЦПК України).
Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України).
Презумпція правомірності правочину означає те, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що зумовлює набуття, зміну чи припинення породжує, змінює або припиняє цивільних прав та обов`язків, доки ця презумпція не буде спростована. Таким чином, до спростування презумпції правомірності правочину всі права, набуті сторонами за ним, можуть безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Спростування презумпції правомірності правочину відбувається тоді: коли недійсність правочину прямо встановлена законом (тобто має місце його нікчемність); якщо він визнаний судом недійсним, тобто існує рішення суду, яке набрало законної сили (тобто оспорюваний правочин визнаний судом недійсним).
Аналіз викладених вище істотних умов кредитних договорів, які були погоджені позивачем при підписанні: заяви № 300922736501 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», заяви № 200922752001 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб; Паспорту споживчого кредиту та Паспорту споживчого кредиту «Споживчий кредит 0-10-24 Е», дозволяє дійти висновку, що сторони погодили розмір відсотків за користування кредитними коштами, а також розмір комісії. Також позивача було ознайомлено з орієнтовною загальною вартістю кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т. ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі), та реальної річної процентної ставки, що відповідає вимогам, передбаченим Законом України «Про споживче кредитування», Правилами розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, затверджених постановою правління НБК № 49 від 08.06.2017. 
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Відповідно до частини другої статті 8 Закону України "Про споживче кредитування" (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин)  до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, зокрема, платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця (у тому числі за ведення рахунків), які сплачуються споживачем, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, розраховані на дату укладення договору про споживчий кредит, які є обов`язковими для укладення договору про споживчий кредит, а також за послуги кредитного посередника (за наявності). У разі якщо витрати на додаткові чи супутні послуги кредитодавця, отримання яких є обов`язковим для укладення договору про споживчий кредит, або кредитного посередника (за наявності) не були включені до загальних витрат за споживчим кредитом, платежі за ці послуги не підлягають сплаті споживачем.
Таким чином, Законом України "Про споживче кредитування" безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця, зокрема, за ведення рахунків.
Дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності судом встановлено, що підписавши заяви та паспорти споживчих кредитів відповідачка підтвердила, що вона в повній мірі ознайомилась з умовами отримання кредиту, розміром процентів за користування кредитними коштами та розміром комісії, переліком послуг за який встановлено оплата комісії, згідно підписаної заяви № 300922736501 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.
Враховуючи викладені вище умови договорів про розмір процентів, такі є фіксованими, а тому покликання сторони позивача, що розмір процентів є змінним (плаваючим) не підтверджено належними доказами. 
Стороною позивача не доведено, що у договір споживчого кредиту включено умови, якими встановлено плату за надання інформації, що за законом повинна надаватися безоплатно.
Правові позиції, на які вказував позивач, не можуть враховуватись судом повною мірою. Так, у справі № 496/3134/19 (постанова Великої палати Верховного Суду від 13.07.2022), вирішувався спір, щодо умови договору про нарахування комісії, за послуги банку які повинна була надаватись безоплатно відповідно до ст.11 Закону України «Про споживче кредитування». Тому дані правовідносини не є релевантними до обставин даної справи.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що відсутні правові підстави для визнання недійсними умови договору між ОСОБА_1 та АТ «ПУМБ» щодо комісії за обслуговування кредитної заборгованості, встановленого (змінного, плаваючого) розміру процентів за користування та комісії та частково недійсними графіки щомісячних платежів за кредитним договором в частині сплати комісії за обслуговування кредитної заборгованості як незаконну комісію банку за обслуговування кредитної заборгованості з моменту його укладення. 
Позовна вимога про повернення надмірно сплачених коштів є похідною від позовної вимоги про визнання недійсними умов кредитного договору. У зв`язку з наведеним вище, відсутні підстави для задоволення позовних вимог в цій частині. 
За змістом статей 6, 626, 627, 628 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
У договорах за участю фізичної особи-споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Разом з тим, суд звертає увагу сторони позивача, що враховуючи положення чинного законодавства України про принцип свободи договору, позивач мав можливість не вступати у кредитні відносини із відповідачем, якщо дійсно вважав встановлений розмір відсотків за користування коштами несправедливими, натомість позивач погодив зі своєї сторони такі умови договору, підписавши його зміст без будь-яких застережень. Підписавши кредитний договір, ОСОБА_1 засвідчила, що погодилась на отримання кредитних коштів саме на умовах, що визначені договором.
Тому з врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають. 
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 259, 263- 265, 268 ЦПК України, суд,-
у х в а л и в :
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається через Пустомитівський районний суд Львівської області або безпосередньо до Львівського апеляційного суду.
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .
Відповідач: Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», ЄДРПОУ 14282829, м. Київ, вул. Андріївська, 4.
Повний текст судового рішення складено 27.01.2026 року.

Суддя	Н.  Б.  Добош