Справа № 214/11506/25
2/214/344/26
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
(заочне)

02 квітня 2026 року м. Кривий Ріг
Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: 
головуючої судді - Чернової Н.В.
за участю:
секретаря судового засідання – Нестеренко К.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження, при заочному розгляді, цивільну справу № 214/11506/25 за позовною заявою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова Компанія «УКРГЛОБАЛ ФІНАНС» Руденка Костянтина Васильовича до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:
28.11.2025 року представник ТОВ «Факторингова Компанія «УКРГЛОБАЛ ФІНАНС» Руденко К.В. звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Факторингова Компанія «УКРГЛОБАЛ ФІНАНС», заборгованість за кредитним договором № 3959435 від 24.04.2024 року у розмірі 66 690,00 грн., яка складається з: 12000, 00 грн.- заборгованість за кредитом; 54 960,00 грн.- нараховані відсотки; стягнути судові витрати в розмірі 2 422,40 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 06.09.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №3959435. Кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення Пароля входу до особистого кабінету. Свої зобов`язання за укладеним договором відповідач не виконував належним чином, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість. 24.04.2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Факторингова Компанія «Укрглобал-фінанс» укладено договір факторингу №24/04/2024 відповідно до якого ТОВ «Лінеура Україна» передав ТОВ «Фінансова Компанія «Укрглобал-фінанс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова Компанія «Укрглобал-фінанс» прийняло належні ТОВ «Лінеура Україна» права вимоги до боржників вказаних у реєстрах прав вимоги. Отже відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу №24/04/2024 від 24.04.2024 року ТОВ «Фінансова Компанія «Укрглобал-фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 66 960,00 грн, з яких: 12000 грн. 00 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу, 54960, 00 грн. сума заборгованості за процентами відповідно до п.1.4 Кредитного договору за ставкою 2% за кожен день користування кредитом за період з 06.09.2023 року по 24.04.2024 року. Відповідач не надав своєчасно кредитору грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором та відсотками по ньому, свої зобов`язання за договором не виконав, тому представник звертається до суду з позовною вимогою.
Ухвалою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.01.2026 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом сторін). 
Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, представник позивача подав до суду заяву в якій зазначив, розгляд справи проводити за його відсутності, у разі неявки у судове засідання відповідача, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, відзив на позовну заяву не подавав. Причини неявки суду не відомі.
Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оцінюючи характер процесу, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідача, його неявку до суду без поважних причин, не подання відзиву у встановлений законом строк, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень позивача проти заочного розгляду справи, що відповідатиме ст.280 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, надавши їм оцінку в сукупності, дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що 06.09.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 , було укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту за №3959435, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти на умовах строковості, зворотності, платності в розмірі 12 000,00 грн., строком на 360 днів, шляхом переказу на його платіжну карту № НОМЕР_1 емітовану в АТ «Універсал банк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2% від суми кредиту за кожен день користування 730%. 
Договір підписано електронним підписом ОСОБА_1 06.09.2023 року шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора Е699, також відповідачем в цей день підписано паспорт споживчого кредиту.
Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію».
Зокрема, ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що Договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством).
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 даного Закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч.1 цієї статті, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Згідно зі ст. ст. 627,629 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим до виконання сторонами.
Відповідно до п.п.1.1 кредитного договору, укладання кредитного договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується Клієнту через Веб-сайт або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація Клієнта здійснюється при вході Клєнта в Особистий кабінет, шляхом перевірки Товариством правильності введення одноразового ідентифікатора, направленого Товариством на номер мобільного телефону Клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення Пароля входу до особистого кабінету.
Відповідно до п.п. 2.1 договору, кредит надається Товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок Клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № № НОМЕР_1 .
Згідно з п.п. 2.4 договору, кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «Лінеура України» суми кредиту на користь клієнта за реквізитами, згідно з п.2.1 Договору.
Укладення вищезазначеного договору підтверджується візуальною формою послідовності дій щодо укладення електронного договору про надання кредиту №3959435 від 06.09.2023 року та підписання електронної форми договору ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором Е699.
Отримання грошових коштів відповідачем підтверджується листом ТОВ «ПЕЙТЕК Україна» від 26.04.2024 року, відповідно до якої це товариство на підставі рішення від 29.05.2023 року №21/990-РК надає послуги з переказу коштів без відкриття рахунку. Між ТОВ «ПЕЙТЕК Україна» та ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» було укладено договір про організацію переказу грошових коштів №210222-1 від 21.02.2022 року, відповідно до зазначеного договору було успішно перераховано кошти на платіжну карту№ № НОМЕР_1 клієнта від ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» 06.09.2023 року на суму 12000,00 грн.
На виконання ухвали суду від 05.01.2026 року надійшли витребувані докази від АТ «Універсал банк», з яких слідує, що, на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_1 та з виписки по рахунку вбачається, що 06.09.2023 на рахунок відповідача були зараховані грошові кошти в розмірі 12 000,00 грн. 
Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Сторонами було дотримано усіх вимог законодавства, кредитор перерахував обумовлену сторонами суму кредиту, позичальник отримав суму на картковий рахунок, відкритий на його ім`я, доказів протилежного суду не надано, тому договір вважається укладеним та підлягає виконанню обома сторонами.
24 квітня 2024 року між ТОВ «Факторингова Компанія «Укрглобал-Фінанс» та ТОВ «Лінеура Україна» укладено договір факторингу №24/04/24, у відповідності до умов якого, ТОВ «Лінеура Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги .
Згідно з п.3.1.3 Договору факторингу, перехід від Клієнта до фактора права вимоги переходить в момент підписання цього Договору та надходження суми Фінансування у повному обсязі на рахунок Клієнта.
Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №24/04/24 від 24 квітня 2024 року, ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 66 960,00 грн., з яких: 12 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 54960,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, що також підтверджується розрахунком заборгованості за станом на 24 квітня 2024 року. 
Згідно з ч.1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Отже, до ТОВ «Факторингова Компанія «Укрглобал-фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту за №3959435 від 06.09.2023 року у розмірі 66 690,00 грн.
Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Згідно ч.ч. 1, 3ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Частиною 2 статті 137 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правничу допомогу, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат. Також слід зазначити, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (Рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України», «Заїченко проти України»).
Судом досліджено договір про надання юридичних послуг, заяву на виконання доручення до вказаного договору, рахунок-фактуру, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, тощо. Зміст вказаних документів не суперечить вимогам законодавства до їх оформлення
У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказано, що з аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона (див. пункт 21 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19)).
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).
Відповідно до частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Ураховуючи документальне підтвердження стороною позивача понесених витрат та відсутність обґрунтованих заперечень відповідача щодо наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу з доведенням їх не співмірності в цій частині, суд дійшов висновку про наявність підстав для відшкодування стороні позивача витрат на правничу допомогу, що узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 13 березня 2025 року у справі № 275/150/22 (провадження № 61-13766св24).
Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у розмірі 2 422,40 грн. судового збору.
Керуючись статтями 509, 526, 527, 530, 610 - 612, 1048, 1049, 1050, 1054, 1077 ЦК України, ст.ст. 11,12 Закону України «Про електронну комерцію», статтями 12, 76, 77, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 277-279, 280, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Позовні вимоги за позовною заявою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова Компанія «УКРГЛОБАЛ ФІНАНС» Руденка Костянтина Васильовича до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості кредитним договором– задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова Компанія «УКРГЛОБАЛ ФІНАНС», заборгованість за кредитним договором №3959435 від 06.09.2023 року в загальному розмірі 66 960,00 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом – 12 000,00 грн.; прострочена заборгованість за нарахованими процентами -54 960,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова Компанія «УКРГЛОБАЛ ФІНАНС» судовий збір у розмірі 2 422 грн. 40 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 10 000,00 грн.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його підписання не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. Заочне рішення може бути переглянуте Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача, оформленою згідно зі ст.285 ЦПК України та поданою протягом тридцяти днів з дня його підписання. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в загальному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Відомості про сторін:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова Компанія «УКРГЛОБАЛ ФІНАНС», код ЄДРПОУ 41915308, юридична адреса: бульвар Вацлава Гавела, 4, м. Київ, 03124;
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя Н.В. Чернова