ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
Іменем України
20 квітня 2026 року
м. Харків
справа № 643/1767/25
провадження № 22-ц/818/2373/26
Головуючого: Маміної О.В.
суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.
розглянувши в порядку ст. 369 ЦПК України в м. Харкові без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Таскомбанк» на рішення Салтівського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2025 року, постановлене суддею Семенова Я.Ю.
в с т а н о в и в:
У жовтні 2025 року Акціонерне товариство «Таскомбанк» звернувся до суду із позовом, в якому просив стягнути з відповідача на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» заборгованість за Кредитним договором №2634677053 від 29.04.2020 в сумі 86 491,91 грн, а також понесені судові витрати.
Рішенням Салтівського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.
В апеляційній скарзі Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК» просить рішення суду скасувати та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Вирішити питання щодо судових витрат.
Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Зауважує, що в підписаній відповідачем заяві сторони погодили всі істотні умови, в тому числі і відсотки. Кредитор свої зобов`язання за договором виконав, перерахувавши на платіжну картку відповідача грошову суму. Відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав внаслідок чого утворилась заборгованість.
Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1ст. 367 ЦПК України- в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем суду надано розрахунок заборгованості, здійснений АТ «Таскомбанк», а не первісним кредитором, при чому розрахунок заборгованості здійснений за період з 20.09.2021, коли кредитний договір між ТОВ «ФК «ЦФР» та ОСОБА_1 укладався 29.04.2020. Розрахунку заборгованості первісного кредитору матеріали справи не містять.
Такий висновок суду першої інстанції в повній мірі відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.
Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що 29.04.2020 ОСОБА_1 звернулася до ТОВ «ФК «ЦФР» із Заявою-анкетою на отримання кредиту та інших послуг в ТОВ «ФК «ЦФР» (а.с. 47-50).
29 квітня 2020 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №2634677053, відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Кредит надається на таких умовах: тип кредиту – кредит, сума кредиту – 50 635,65 грн, строк, на який надається кредит – 36 (а.с. 51).
У п. 1.3 Договору сторони погодили, що позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах, передбачених в Паспорті кредиту №4677053, який є невід`ємною частиною цього Договору.
У паспорті кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» №4677053, який підписаний ОСОБА_1 , визначено, що тип кредиту – кредит, сума/ліміт кредиту – 50 635,65 грн, строк, на який надається кредит – 36, щомісячні проценти: - 2,99 % від суми кредиту; річні проценти: загальні – 11,99 % від суми боргу за договором, на пільговий період – 0,01 % від суми боргу за договором (а.с. 51 зворот - 52).
Крім того у Паспорті кредиту №4677053 викладено порядок повернення кредиту: кількість та розмір платежів, періодичність внесення (Графік платежів).
20 вересня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр Фінансових Рішень» та АТ «Таскомбанк» укладено Договір факторингу №200921, згідно з яким в порядку та на умовах, визначених цим договором, фактор зобов`язується передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, визначених цим договором. Перелік позичальників, підстави виникнення права вимоги до позичальників, сума боргу на дату відступлення прав вимоги та інші дані зазначаються в реєстрі прав вимог, який формується згідно з Додатком №1 та є невід`ємною частиною цього Договору та підписується одночасно з ним (а.с. 39-46).
Відступлення права вимоги і всіх інших прав, належних клієнту за кредитними договорами, договорами поруки та їх перехід від клієнта до фактора відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі реєстру прав вимог згідно з Додатку №2 до цього договору, але не раніше оплати фактором суми зазначеної в п. 3.1 договору, після чого фактор стає кредитором по відношенню до позичальників стосовно боргу та набуває всі права вимоги визначені цим договором та всі права вимоги за договором поруки. Сторони підписують Акт прийому-передачі Реєстру прав вимог в день здійснення оплати Суми фінансування згідно з п. 3.1 цього договору (п. 2.3. Договору).
У п. 3.1 Договору факторингу сторони погодили, що фактор зобов`язаний в день укладення сторонами цього договору сплатити клієнту суму фінансування шляхом безготівкового перерахування грошових коштів у сумі 214 388 525,17 гривень.
Позивачем надано Реєстр прав вимоги до Договору факторингу №200921 від 20 вересня 2021 року, підписаний ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «Таскомбанк», згідно з яким до АТ «Таскомбанк» перейшло право вимоги, в тому числі, до відповідача ОСОБА_1 за Кредитним договором №2634677053 від 29.04.2020 у сумі 42 193,80 (а.с. 38).
Відповідно до копії меморіального ордеру №768960451 від 20 вересня 2021 року АТ «Таскомбанк» перерахував на користь ТОВ «ФК «ЦФР» 214 388 525,17 грн, призначення платежу: «перерахування коштів зг. договору про відступлення права вимоги №200921 від 20.09.2021, без ПДВ» (а.с. 53). 
Відповідно до розрахунку заборгованості по кредитному договору №2634677053 від 29.04.2020, укладеному з позичальником ОСОБА_1 , станом на 01.05.2025 заборгованість відповідача складає 86 491,91 гривень, з яких: 37 845,45 гривень – заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена), 9 282,20 грн – заборгованість по відсоткам (в т.ч. прострочена); 39 364,26 грн – заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) (а.с. 63-65).
Крім того, позивачем додано виписку АТ «Таскомбанк» по особовим рахункам ОСОБА_1 за період з 20.09.2021. Відомостей за період з 29.04.2020 по 19.09.2021 надана виписка не містить (а.с. 11-37).
Представником АТ «Таскомбанк» було направлено на адресу ОСОБА_1 повідомлення-вимогу від 09.06.2025, в якій АТ «Таскомбанк» вимагало достроково повернути кредит, зазначивши, що станом на 23.05.2025 заборгованість ОСОБА_1 за кредитом становить: 37 845,45 гривень – основного боргу (в т.ч. простроченого), 9 282,20 грн – заборгованості за річними процентами (в т.ч. простроченими); 39 364,26 грн – заборгованості за щомісячними процентам (в т.ч. простроченими) (а.с. 54).
За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас, договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (ст.11 ЦК України).
Згідно з ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст.627 ЦК України, сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За приписами ч.1 ст.205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір).
Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За ч 2. ст.638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
На підставі заяви-анкети від 29.04.2020 року був укладений кредитний договір про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки в межах проекту «Sportbank» на споживчі потреби, який підписаний відповідачем, а тому, наявність підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Відповідач підтвердив, що перед підписанням ознайомився із Публічною пропозицією разом з додатками, в тому числі, але не виключно Тарифами, Довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб, що розміщені на сайті Банкуhttp://tascombank.ua/та Лендиговій сторінціhttp://sportbank.ua/посилання на примірникякої повністю була згодна, зміст розуміла, положення якої зобов`язувалась неухильно дотримуватись, а також підтвердила, що проект Заяви-анкети та Публічна пропозиція були надані їй Банком.
Проте, підписана сторонами заява-анкета не містить всіх істотних умов, а саме сплати відсотків за користування наданим кредитним лімітом, їх розмір та порядок нарахування.
За ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.610 ЦК України, невиконання зобов`язання є порушенням зобов`язання.
Згідно зі ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
За ч.1 ст.598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватися визначених у договорі строків (термінів), а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.
Згідно положень ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
За ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.
Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Відповідно до вимог статті 12ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі76,77 ЦПК України).
Згідно вимог статті 81ЦПКУкраїни кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
20 вересня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр Фінансових Рішень» та АТ «Таскомбанк» укладено Договір факторингу №200921, згідно з яким в порядку та на умовах, визначених цим договором, фактор зобов`язується передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, визначених цим договором. Перелік позичальників, підстави виникнення права вимоги до позичальників, сума боргу на дату відступлення прав вимоги та інші дані зазначаються в реєстрі прав вимог, який формується згідно з Додатком №1 та є невід`ємною частиною цього Договору та підписується одночасно з ним (а.с. 39-46).
29 квітня 2020 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №2634677053, згідно з яким кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Кредит надається на таких умовах: тип кредиту – кредит, сума кредиту – 50 635,65 грн, строк, на який надається кредит – 36.
Доказів того, що ТОВ «ФК «ЦФР» свої зобов`язання за договором виконав, перерахувавши на платіжну картку відповідача грошову суму у розмірі 50 635,65 грн матеріали справи не містять.
Так, позивачем додано до позовної заяви виписку АТ «Таскомбанк» по особовим рахункам ОСОБА_1 , яка містить інформацію про рух коштів по рахунку відповідача, однак надана суду виписка містить відомості за період, починаючи з 20 вересня 2021 року.
З огляду на відсутність при матеріалах справи виписки про рух коштів ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» по рахунку відповідача за період з 29.04.2020 по 19.09.2021, а також відсутність будь-яких доказів на підтвердження видачі, переказу чи зарахування відповідачеві обумовлених умовами кредитного договору грошових коштів. Суд позбавлений можливості перевірити, чи надходили на рахунок відповідача обумовлені умовами кредитного договору кошти, як і неможливо установити, чи вносилися відповідачем в рахунок погашення суми заборгованості за тілом кредиту та за процентами за користування кредитними коштами у період до 20.09.2021 року.
Висновок суду першої інстанції про відмову в позові про стягнення заборгованості у зв`язку із недоведенням позовних вимог відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.
Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Враховуючи викладене, судова колегія приходить до висновку, що рішення суду ухвалене з додержанням вимог матеріального та процесуального права.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Таскомбанк» залишити без задоволення.
Рішення Салтівського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Головуючий:         О.В. Маміна
Судді:         Н.П. Пилипчук
О.Ю. Тичкова