СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2026 року м. Харків Справа № 922/3045/24 

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Білоусова Я.О., суддя Істоміна О.А. , суддя Мартюхіна Н.О.
за участі секретаря судового засідання Садонцевої Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу виконувача обов`язків керівника Харківської обласної прокуратури (вх.№81Х/2) на рішення Господарського суду Харківської області від 17.12.2024 у справі №922/3045/24 (прийняте у приміщенні Господарського суду Харківської області суддею Погореловою О.В., повний текст рішення складено та підписано 25.12.2024) 
за позовом 1) Заступника керівника Лозівської окружної прокуратури Харківської області в інтересах держави, в особі:
1) Первомайської міської ради Харківської області, м. Первомайський, Харківська область,
2) Північно-Східного офісу Держаудитслужби, м. Харків,
за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Харків,
до 1) Комунального підприємства “Жилсервіс” Первомайської міської ради Харківської області, м. Первомайський, Харківська область,
2) Товариства з обмеженою відповідальністю “Інтер-КП”, місто Первомайський, Харківська обл.,
про визнання недійсним договору та стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2024 року заступник керівника Лозівської окружної прокуратури Харківської області звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом в інтересах держави в особі Первомайської міської ради Харківської області та Північно-Східного офісу Держаудитслужби, в якому просив суд:
- визнати недійсним договір поставки від 05.03.2018 № 15, укладений між Комунальним підприємством “Жилсервіс” Первомайської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю “Інтер-КП”;
- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Інтер-КП” на користь Комунального підприємства “Жилсервіс” Первомайської міської ради 1 516 894,50 грн, а одержані останнім за рішенням суду 1 516 894,50 грн стягнути у дохід держави.
В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на те, що оспорюваний правочин суперечить інтересам держави та суспільства, у зв`язку з чим підлягає визнанню недійсними на підставі ч. 1 статті 203, ч. 1 статті 215 та ч. 3 статті 228 Цивільного кодексу України, оскільки рішенням Адміністративної колегії Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 17.03.2020 №70/26-р/к у справі №2/01-109-19 визнано, що ТОВ “Інтер-КП” та ФОП Каракаптан Д.В вчинили порушення, передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України “Про захист економічної конкуренції” у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів шляхом погодження своєї поведінки під час підготовки конкурсних пропозицій та участі у процедурі закупівлі товару “ДК 021:2015:09130000-9 нафта і дистиляти”, проведеної Комунальним підприємством “Жилсервіс” Первомайської міської ради Харківської області з використанням електронної системи закупівель “Prozorro” (ідентифікатор закупівлі в системі “Prozorro” - UA-2018-0131-000800-с), що свідчить про спрямованість зазначеного правочину, який укладено за спотвореними результатами вказаної публічної закупівлі, з умислу ТОВ “Інтер-КП” на порушення встановленого п. 1 ст. 5 Закону України “Про публічні закупівлі” принципу добросовісної конкуренції серед учасників через усунення конкуренції під час проведення зазначеного тендеру та недобросовісне отримання внаслідок цього права на укладення оспорюваного договору про закупівлю, що в свою чергу суперечить інтересам держави та суспільства у сфері публічних закупівель, оскільки порушує правові та економічні засади функціонування відповідної сфери. За твердженням прокурора правовим наслідком недійсності оспорюваних правочинів, відповідно до ч. 3 ст. 228 Цивільного кодексу України та ч. 1 ст. 208 Господарського кодексу України, є стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “Інтер-КП” 1 516 894,50 грн на користь Комунального підприємства “Жилсервіс” Первомайської міської ради та одночасне стягнення з останнього одержаних ним за рішенням суду 1 516 894,50 грн у дохід держави.
Рішенням Господарського суду Харківської області від 17.12.2024 у справі №922/3045/24 у задоволенні позову відмовлено повністю.
В обґрунтування рішення суд послався на недоведеність прокурором підстав, з якими пов`язано визнання недійсним оспорюваного правочину як такого, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства в розумінні статті 228 Цивільного кодексу України. 
При цьому суд виходив з того, що сам лише факт вчинення ТОВ “Інтер-КП” та ФОП Каракаптан Д.В. порушення у вигляді антиконкурентних узгоджених дій під час участі у спірній процедурі закупівлі, за результатами якої укладено оспорюваний правочин, що встановлений рішенням Адміністративної колегії Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 17.03.2020 №70/26-р/к у справі №2/01-109-19 не є підставою для визнання такого правочину недійсним як такого, що вчинений з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства за відсутності у матеріалах справи відомостей про наявність інших потенційних учасників спірної закупівлі, які б могли задовольнити потреби замовника у предметі закупівлі за меншу суму коштів, наявності на ринку на час проведення спірної закупівлі більш вигідних для замовника цінових пропозицій, поставки товару за спірним договором за завищеними цінами, можливості використання для поставки аналогічного товару менших ресурсів, інших порушень, які б свідчили про посягання на суспільні, економічні основи держави і суспільства за наслідками укладення договору, за обставин виконання його умов сторонами в березні 2019 року в повному обсязі.
Разом з цим, суд зазначив, що для суб`єктів господарювання, якими порушено норми Закону "Про захист економічної конкуренції", зокрема у разі вчинення ними антиконкурентних узгоджених дій, чинним законодавством передбачена відповідальність у вигляді штрафу (ст.52 Закону "Про захист економічної конкуренції") та певні обмеження щодо прийняття участі у процедурах закупівлі протягом наступних трьох років після притягнення до відповідальності за вчинення таких дій (п.4 ч.1 ст.17 Закону "Про публічні закупівлі").
Крім цього, суд зазначив, що заявлена прокурором друга вимога про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “Інтер-КП” на користь Комунального підприємства “Жилсервіс” Первомайської міської ради 1 516 894,50 грн, а одержаних останнім за рішенням суду 1 516 894,50 грн в дохід держави не відповідає встановленому статтею 216 Цивільного кодексу України наслідку недійсності правочину у вигляді двосторонньої реституції, а враховуючи, що ТОВ “Інтер-КП” поставило, а КП “Жилсервіс” прийняло товар за оспорюваним договором без зауважень і прокурор не ставить під сумнів факт поставки товару, відповідно, в рамках двосторонньої реституції ТОВ “Інтер-КП” повинен отримати компенсацію вартості поставленого товару у розмірі, на момент відшкодування, а тому зазначена позовна вимога є неефективним способом захисту, адже повернення до державного бюджету грошових коштів за поставлений товар при застосуванні наслідків недійсності правочину не звільняє замовника від обов`язку відшкодування постачальнику вартості товару і при цьому існує обґрунтоване припущення того, що вартість цієї компенсації буде більшою, ніж та , що вже сплачена за оспорюваним договором, що у свою чергу буде мати наслідком не захист інтересів держави, з метою якого подано позов, а їх порушення. При цьому суд зазначив, що прокурор не довів обставин щодо нераціональності використання сплачених на виконання оспорюваного правочину коштів та економічну доцільність їх повернення до бюджету, з урахуванням того, що публічний інтерес на закупівлю у разі такого повернення за наслідком задоволення позову залишиться незадоволеним і потребуватиме подальшого витрачання бюджетних коштів для проведення повторної публічної закупівлі.
Виконувач обов`язків керівника Харківської обласної прокуратури з рішенням господарського суду не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 17.12.2024 у справі №922/3045/24 та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Судові витрати відшкодувати на користь Харківської обласної прокуратури за рахунок відповідачів. 
В обґрунтування апеляційної скарги прокурор зазначає, зокрема, про суперечність чинному законодавству та обставинам справи висновків суду щодо недоведення прокурором наявності завідомої суперечності змісту оспорюваного договору та меті, з якою він вчинений інтересам держави та суспільства, з огляду на його укладення за результатами проведеної публічної закупівлі, результати якої були спотворені внаслідок антиконкурентних узгоджених дій ФОП Каракаптана Д.В. та 2-го відповідача-ТОВ “Інтер-КП”, внаслідок чого останній як переможець отримав право на укладення договору не на конкурентних засадах, що не узгоджується із законною господарською діяльністю у сфері публічних закупівель, а отже суперечить інтересам держави та суспільства, оскільки порушує правові та економічні засади функціонування вказаної сфери публічних відносин, не сприяє, а, навпаки, обмежує розвиток конкуренції у державі. А завідомо суперечлива вказаним інтересам мета ТОВ “Інтер-КП” полягала в тому, щоб уникнути встановлених Законом України “Про публічні закупівлі” обмежень, протиправно усунувши конкуренцію під час проведення публічної закупівлі, нівелювати ефективність її результатів, отримавши в результаті цього у незаконний спосіб право на укладення оспорюваного договору на позаконкурентних засадах. При цьому поведінка другого відповідача беззаперечно вказує на те, що останній мав виключну мету на здобуття перемоги у торгах будь-якою ціною та виключно на власних умовах щодо вартості товару, що у свою чергу свідчить про вчинення ним дій, які прямо заборонені Законом України “Про публічні закупівлі”, наслідком яких стало укладення оспорюваного договору.
Також прокурор зазначає, що доводи суду про те, що оспорюваний договір є виконаним, а заявником не доведено наявності шкоди, заподіяної внаслідок його укладення не спростовують наявність обставин, з якими пов`язана недійсність договору як такого, що вчинений з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави та суспільства, а тому не впливають на підстави для задоволення позовних вимог.
Разом з цим, прокурор зазначив про безпідставність доводів суду першої інстанції, що вимога про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “Інтер-КП” на користь Комунального підприємства “Жилсервіс” Первомайської міської ради 1 516 894,50 грн, а одержаних останнім за рішенням суду 1 516 894,50 грн в дохід держави, не є ефективним способом захисту, оскільки судом не враховано, що така вимога відповідає встановленому ч. 3 статті 228 Цивільного кодексу України спеціальному наслідку недійсності правочину, вчиненого з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави та суспільства та передбачає фактично повернення в первісний майновий стан однієї із сторін недійсного правочину, яка при його вчиненні не мала наміру, який завідомо суперечить інтересам держави та суспільства та стягнення за рішенням суду в дохід держави з іншої сторони, яка мала відповідний умисел, одержаного нею за правочином або належного їй на відшкодування виконаного. Необхідність захисту публічних інтересів держави і суспільства, особливі правові наслідки недійсності правочину, передбачені ч. 3 статті 228 Цивільного кодексу України, в умовах боротьби з корупційними явищами в державі є доцільними та обґрунтованими задля забезпечення виконання державою своїх завдань перед суспільством та людиною, що сприяє більш ефективному захисту цивільних прав та інтересів учасників цивільних правовідносин та захисту інтересів держави і суспільства цивільно-правовими заходами. 
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 27.01.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою виконувача обов`язків керівника Харківської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Харківської області від 17.12.2024 у справі №922/3045/24 та повідомлено учасників справи про призначення розгляду апеляційної скарги на 20.02.2025. 
13.02.2025 до суду від ТОВ “Інтер-КП” надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№2005), в якому другий відповідач проти апеляційної скарги заперечує, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, посилаючись на те, що навіть за умови вчинення ТОВ “Інтер-КП” та ФОП Каракаптаном Д.В. порушення (хоча відповідач з цим не погоджується) у вигляді антиконкурентних узгоджених дій під час участі у спірній закупівлі (як про це зазначається у рішенні Антимонопольного комітету України) саме по собі не є підставою для визнання оспорюваних правочинів недійсними як таких, що вчинені з метою, що суперечить інтересам держави і суспільства (частина третя статті 228 ЦК України). Тендерна пропозиція ТОВ “Інтер-КП” відповідає кваліфікаційним критеріям, висунутим замовником згідно ст. 16 Закону України “Про публічні закупівлі” на відповідність вимогам тендерної документації, а також відсутні підстави для відмови учаснику у процедурі закупівлі, зазначені у ст. 17 Закону України “Про публічні закупівлі”, та відхилення тендерної пропозиції згідно ст. 30 Закону України “Про публічні закупівлі”. Таким чином, протоколом засідання тендерного комітету замовника від 21.02.2018 вирішено визнати переможцем торгів ТОВ “Інтер-КП”. У свою чергу, матеріали судової справи не містять відомостей про наявність інших потенційних учасників спірної закупівлі, які б могли задовольнити потреби замовника за менші кошти. ТОВ “Інтер-КП” звертає увагу суду, що узгоджені антиконкурентні дії на аукціоні можуть бути реалізовані, лише якщо в аукціоні беруть участь всього два учасника по домовленості між собою. ТОВ “Інтер-КП” став переможцем тендеру лише технічно - внаслідок відхилення документів переможця аукціону. Оскільки прокуратурою не ставиться під сумнів факт поставки товару, то відповідно в рамках двосторонньої реституції постачальник повинен отримати компенсацію вартості поставленого товару у розмірі на момент відшкодування. Також ТОВ “Інтер-КП” звертає увагу суду, що умови оспорюваного договору були виконані його сторонами у повному обсязі у 2018 – початку 2019 року, що не заперечується жодною із сторін спору та підтверджується звітом про виконання договору про закупівлю від 13.03.2019. Крім того, зазначає, що за порушення законодавства про захист економічної конкуренції Законом України “Про захист економічної конкуренції” передбачена відповідальність у вигляді штрафних санкцій -ст.ст.51, 52 цього Закону, але не передбачено наслідків у вигляді визнання відповідного договору фіктивним/недійсним. У листі від 08.11.2023 № 1947 КП “Жилсервіс” Первомайської міської ради Харківської області, який був адресований заступнику керівника Лозівської окружної прокуратури Харківської області, було зазначено, що “Джерело фінансування закупівлі UA-2018-01-31-000800c – власний бюджет підприємства (кошти від господарської діяльності підприємства), з місцевого бюджету кошти на цю закупівлю не виділялись”. Крім того, ТОВ “Інтер-КП” звертає увагу суду, що компанія не пов`язана будь-яким чином з іншими учасниками тендеру, зокрема ТОВ “Грандсоіл” та ТОВ “Лівайн Торг” (різні адреси, різні засновники, різні керівники, різні номери телефонів, різні електронні пошти тощо), що підтверджується витягами з ЄДР щодо вказаних компаній станом на 21.02.2018, а іншого матеріали справи не містять.
20.02.2025 до суду від 2-го відповідача надійшло клопотання про зупинення апеляційного провадження за апеляційною скаргою виконувача обов`язків керівника Харківської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Харківської області від 17.12.2024 у справі №922/3045/24 до закінчення розгляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №922/3456/23.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 20.02.2025 зупинено провадження у справі № 922/3045/24 до закінчення розгляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №922/3456/23 та оприлюднення повного тексту судового рішення, ухваленого за результатами такого розгляду.
У справі №922/3456/23, як і у справі №922/3045/24, перед Судом постало питання щодо того чи підлягає застосуванню до спірних відносин частина третя статті 228 ЦК, тобто чи є укладений правочин таким, що не відповідає інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, та вчиненим з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, за умови вчинення стороною правочину антиконкурентних узгоджених дій, за які чинним законодавством передбачена відповідальність у вигляді штрафу (пункт 1 статті 50, стаття 52 Закону "Про захист економічної конкуренції").
19.12.2025 Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду прийнято постанову у справі №922/3456/23, повний текст якої оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 23.12.2025.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 29.12.2025 провадження у даній справі поновлено; повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться "12" лютого 2026 р. о 10:30 годині.
Прокурор у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив суд її задовольнити.
Представник ТОВ "Інтер-КП" у судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечувала, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Інші учасники провадження у справі у судове засідання не прибули, про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином ухвалою суду від 29.12.2025, що підтверджується довідками про доставку електронного листа, сформованими в програмі Діловодство спеціалізованого суду.
Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, у позовній заяві прокурор посилається на те, що КП "Жилсервіс" 31.01.2018 в електронній системі закупівель опубліковало оголошення стосовно проведення відкритих торгів із закупівлі ДК 021:2015:09130000-9 - Нафта і дистиляти (ідентифікатор закупівлі в системі Prozorro UA-2018-01-31-000800-c), доступне за посиланням https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2018-01-31-000800-с. Очікувана вартість предмета закупівлі 3 300 000,00 грн.
Тендерні пропозиції з метою участі у відкритих торгах подано чотирма суб`єктами господарювання: ТОВ "Грандсоіл", ТОВ "Інтер-КП", ТОВ "Лівайн Торг" та ФОП Каракаптан Дмитро Валерійович, що підтверджується формою протоколу розгляду тендерних пропозицій.
Тендерна пропозиція ТОВ "Грандсоіл" становила 2 950 000,00 грн, ТОВ "Інтер-КП" - 3 240 000,00, ТОВ "Лівайн Торг" - 3 282 500,00 грн та ФОП Каракаптан Д.В. - 3 300 000,00 грн. 
Остаточна тендерна пропозиція ТОВ "Грандсоіл" становила 933 999,99 грн, ТОВ "Інтер-КП" - 2 934 000,00 грн, ТОВ "Лівайн Торг" - 3 282 500,00 грн та ФОП Каракаптан Д.В. становила 3 300 000,00 грн. 
Як зазначає прокурор, аналіз цінових пропозицій свідчить про те, що під час електронного аукціону у процедурі закупівлі ТОВ "Грандсоіл" та ТОВ "Інтер-КП" знижено цінові пропозиції, а ТОВ "Лівайн Торг" та ФОП Каракаптан Д.В. не понижували. Тендерну пропозицію ТОВ "Грандсоіл" відхилено замовником як таку, що не відповідає умовам тендерної документації.
За результатами проведення аукціону, 21.02.2018 електронною системою закупівель найбільш економічно вигідною було визначено тендерну пропозицію ТОВ "Інтер-КП" з ціною 2 934 000,00 грн, що підтверджується формою протоколу розкриття тендерних пропозицій.
Рішенням уповноважених осіб КП "Жилсервіс", оформленим протоколом засідання від 21.02.2018, ухвалено визначити переможцем за результатами проведення процедури відкритих торгів на закупівлю бензину А-95, бензину А-92, дизельного палива (код ДК 021:2015:09130000-9 - нафта і дистиляти) ТОВ "Інтер-КП" із сумою пропозиції 2 934 000,00 грн з ПДВ.
У подальшому, 05.03.2018 між КП "Жилсервіс" (покупець) та ТОВ "Інтер-КП" (постачальник) укладено договір поставки №15, за умовами пунктів 1.1., 1.2. якого постачальник зобов`язується передати у власність покупця товари (бензин А-95, бензин А-92 та дизельне паливо), а покупець зобов`язується прийняти й оплатити товари на умовах, викладених у специфікації, що є додатком № 1 і невід`ємною частиною цього договору (п.3.1 договору). 
Згідно з пунктом 3.3 договору його ціна (з ПДВ) становить 2 934 000,00 грн. 
Відповідно до пункту 4.1 договору розрахунки проводяться протягом 10 банківських днів на підставі рахунку-фактури, видаткової накладної виписаних учасником у відповідності до узгодженого сторонами асортименту, кількості та вартості товару (або після отримання замовником талонів на товар та пред`явлення учасником рахунку на оплату товару - у разі поставки товару по талонам), шляхом перерахування замовником коштів на банківський рахунок учасника. Замовник в залежності від наявності у нього коштів може оплатити будь-яку партію товару з відстрочкою платежу до 30 банківських днів, без сплати будь-яких витрат, збитків або фінансових санкцій за цей період. 
За змістом пункту 4.2. договору зобов`язання замовника по оплаті товару вважаються виконаними з моменту надходження грошових коштів за кожну окрему партію товару на розрахунковий рахунок учасника. 
За умовами пунктів 5.1-5.4 договору товар поставляється протягом 2018 року. 
Поставка товару здійснюється на автозаправної станції учасника згідно дозволів на відпуск товару. Поставка дозволів на відпуск товару за даним договором здійснюється учасником відповідно до потреб замовника протягом 1-го дня з моменту подання заявки замовником. 
Право власності на товар переходить від учасника до замовника в момент підписання видаткової накладної. 
Відповідно до пункту 10.1 договору договір набирає чинності з дня підписання і діє до 31.12.2018, а в частині фінансових зобов`язань, до повного виконання. 
Дія договору може продовжитися на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в договорі, укладеному в попередньому році, якщо видатки на цю мету затверджено в установленому порядку (пункт 10.2 договору).
Відповідно до специфікації, що є додатком №1 до договору, сторонами узгоджено обсяг постачання товару та ціну за одиницю товару (з ПДВ):
бензину А-95 – 10 000 л за ціною 27,00 грн з ПДВ, 
бензину А-92 – 40 000 л за ціною 24,60 грн з ПДВ, 
дизельного палива – 70 000 л за ціною 24,00 грн з ПДВ.
У подальшому сторонами укладено додаткові угоди про збільшення ціни за одиницю товару, зменшення обсягу закупівлі по договору.
Так, додатковою угодою №1 від 15.03.2018 додаток №1 до договору викладено в новій редакції, відповідно до якої сторонами зменшено обсяг постачання товару та підвищено ціну за одиницю товару (з ПДВ): 
бензину А-95 – 97 82,6086 л за ціною 27,60 грн з ПДВ, 
бензину А-92 – 36 444,4444 л за ціною 27,00 грн з ПДВ, 
дизельного палива – 64 367,8160 л за ціною 26,10 грн з ПДВ.
Додатковою угодою №2 від 20.06.2018 додаток №1 до договору викладено в новій редакції, відповідно до якої сторонами зменшено постачання товару та підвищено ціну за одиницю товару (з ПДВ): 
бензину А-95 – 9 782,6086 л за ціною 27,60 грн з ПДВ, 
бензину А-92 – 36 444,4444 л за ціною 27,00 грн з ПДВ, 
дизельного палива – 62 222,2222 л за ціною 27,00 грн з ПДВ.
Додатковою угодою №3 від 17.09.2018 додаток №1 до договору викладено в новій редакції, відповідно до якої сторонами зменшено обсяг постачання товару та підвищено ціну за одиницю товару (з ПДВ).
Додатковою угодою №4 від 11.10.2018 додаток №1 до договору викладено в новій редакції, відповідно до якої сторонами зменшено обсяг постачання товару та підвищено ціну за одиницю товару (з ПДВ): 
бензину А-95 – 9 000 л за ціною 30,00 грн з ПДВ, 
бензину А-92 – 33 131,3131 л за ціною 29,70 грн з ПДВ, 
дизельного палива – 54 901,9607 л за ціною 30,60 грн з ПДВ;.
Додатковою угодою №5 від 26.10.2018 додаток №1 до договору викладено в новій редакції, відповідно до якої сторонами зменшено обсяг постачання товару та підвищено ціну за одиницю товару (з ПДВ): 
бензину А-95 – 9 000 л за ціною 30,00 грн з ПДВ, 
бензину А-92 – 33 131,3131 л за ціною 29,70 грн з ПДВ, 
дизельного палива – 53 333,3333 л за ціною 31,50 грн з ПДВ.
Прокурор зазначає, що на виконання умов договору, КП "Жилсервіс" перерахувало ТОВ "Інтер-КП" за отримане у 2018 році паливо грошові кошти на загальну суму 1 279 208,70 грн з ПДВ (отримано: бензин А-95 - 1349,5 л, бензин А-92 - 4713 л та дизельне паливо - 39 465 л).
У подальшому, 27.12.2018 на підставі п.10.2 договору сторонами укладено додаткову угоду №6 до договору поставки №15 від 05.03.2018 та визначено ціну додаткової угоди на 2019 рік з ПДВ, яка складає 586 800 грн. Визначено кількість товару на 2019 рік: 
бензин А-95 -1 800 л за ціною 30,00 грн, 
бензин А-92 - 6626,2626 л за ціною 29,70 грн, 
дизельне паливо - 10 666,6666 л за ціною 31,50 грн. 
Відповідно до п.4 додаткової угоди №6, вона набирає чинності з 01.01.2019. 
10.01.2019 між сторонами укладено додаткову угоду №7, якою додаток №1 до договору викладено в новій редакції, відповідно до якої сторонами зменшено ціну за одиницю товару (з ПДВ): 
бензину А-95 - 1800 л за ціною 28,20 грн з ПДВ,
бензину А-92 - 6 626,2626 л за ціною 26,70 грн з ПДВ, 
дизельного палива - 10 666,6666 л за ціною 27,60 грн з ПДВ.
Відповідно до звіту про виконання договору про закупівлю (дата формування звіту 13.03.2019), розміщеного в електронній системі публічних закупівель "Prozorro" КП "Жилсервіс" Первомайської міської ради Харківської області, сума оплати за договором становить 1 516 894,50 грн. Строк дії договору: 05.03.2018-31.12.2018. Також вказана кількість товару за договором (п.12): бензин А-95 - 10 000 л, бензин А-92 - 40 000 л, дизельне паливо - 70 000 л.
Прокурор зазначає, що на виконання умов договору КП "Жилсервіс" перераховано ТОВ "Інтер-КП" грошові кошти за отримане у 2019 році паливо на загальну суму 237 685,80 грн з ПДВ (отримано: бензин А-95 - 114 л, бензин А-92 - 450 л та дизельне паливо - 8060 л). 
На підтвердження зазначеного прокурором до матеріалів справи надано копії листів КП "Жилсервіс" від 08.11.2023, 05.06.2024 та 13.06.2024.
У ході опрацювання інформації з офіційного сайту Антимонопольного комітету України щодо спотворення результатів торгів шляхом вчинення антиконкурентно узгоджених дій прокуратурою встановлено, що рішенням Адміністративної колегії Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 17.03.2020 № 70/26-р/к у справі № 2/01-109-19 визнано ТОВ "Інтер-КП" та ФОП Каракаптан Д.В. винними у вчиненні правопорушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого п. 1 ст. 50 та п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів шляхом погодження своєї поведінки під час підготовки конкурсних пропозицій та участі у процедурі закупівлі товару "ДК 021:2015:09130000-9 - Нафта і дистиляти", проведеної КП "Жилсервіс" Первомайської міської ради Харківської області з використанням електронної системи закупівель (ідентифікатор закупівлі в системі "Prozorro" UA-2018-01- 31-000800-с). Вказане рішення (за винятком конфіденційної та інформації з обмеженим доступом) оприлюднене на офіційному веб сайті Антимонопольного комітету України.
У судовому порядку рішення Адміністративної колегії Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 17.03.2020 № 70/26-р/к у справі № 2/01-109-19 у передбачений ч. 1 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" двомісячний строк з дня одержання рішення не оскаржувалося та є чинним.
Листом від 29.11.2023 №70-02/2-3440 Східне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України повідомило окружну прокуратуру про те, що від ФОП Каракаптан Д.В. та ТОВ "Інтер-КП" на адресу відділення не надходили документи, що підтверджують сплату штрафу.
Таким чином, як зазначено в позові, Адміністративною колегією Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України констатовано факт існування порушення на момент прийняття рішення уповноважених осіб замовника про визначення переможцем процедур відкритих торгів та укладення спірних договорів.
Прокурор вказує на те, що порушення ТОВ "Інтер-КП" законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів проведеного КП "Жилсервіс" тендеру, не сумісне з основними засадами цивільного законодавства, оскільки є проявом недобросовісної поведінки учасника цивільних відносин, призводить до порушення ним меж здійснення його цивільних прав, порушує принцип добросовісної конкуренції серед учасників, який установлено Законом України "Про публічні закупівлі", нівелює мету проведення конкурентних процедур закупівель та загалом негативно впливає на економічні процеси у державі та суспільстві. Дії ТОВ "Інтер-КП" спрямовані на завідомо суперечну інтересам держави і суспільства мету одержання права на укладення договору поставки не на конкурентних засадах, що не узгоджується із законною господарською діяльністю у сфері публічних закупівель, а отже, суперечить інтересам держави та суспільства, оскільки порушує правові та економічні засади функціонування вказаної сфери суспільних відносин, не сприяє, а навпаки, обмежує розвиток конкуренції у державі. Отже, договір поставки № 15 від 05.03.2018 укладено за підсумками тендеру, результати якого спотворено антиконкурентними узгодженими діями його учасників, підлягає визнанню недійсними як такий, що завідомо суперечить інтересам держави та суспільства з умислу ТОВ "Інтер-КП", на підставі ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215, ч.3 ст. 228 ЦК України.
У частині 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" встановлено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
За приписами ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень.
Згідно з ч. 4 ст. 53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.
Лозівською окружною прокуратурою листом від 31.10.2023 повідомлено Первомайську міську раду (як орган місцевого самоврядування, який є засновником КП “Жилсервіс” та до повноважень якого належить забезпечення контролю за діяльністю підприємства) про наявне рішення адміністративної колегії Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 17.03.2020 №70/26-р/к у справі №2/01-109-19, яким визнано, що ТОВ “Інтер-КП” та ФОП Каракаптан Д.В. вчинили порушення, передбачене п. 1 ст. 50 та п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України “Про захист економічної конкуренції”, у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів шляхом погодження своєї поведінки під час підготовки конкурсних пропозицій та участі у процедурі закупівлі товару “ДК 021:2015: 09130000-9-Нафта і дистиляти”, проведеної Комунальним підприємством “Жилсервіс” Первомайської міської ради Харківської області з використанням електронної системи закупівель (ідентифікатор закупівлі в системі Ргоzогго ІІА-2018-01 -31 -000800-с).
Зазначеним листом прокуратурою запропоновано вивчити питання про наявність підстав для визнання недійсними рішення тендерного комітету, договору про надання послуг як таких, що суперечать інтересам держави та суспільства з умислу однієї сторони та застосування наслідків відповідної недійсності.
У відповідь виконавчий комітет Первомайської міської ради листом від 03.11.2023 повідомив окружну прокуратуру про те, що лист прокуратури перенаправлено за належністю директору КП “Жилсервіс” для відповідної роботи.
Лозівською окружною прокуратурою листом від 16.01.2024 повідомлено Північно-східний офіс Держаудитслужби про наявне рішення адміністративної колегії Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 17.03.2020 № 70/26-р/к у справі № 2/01-109-19, яким визнано, що ТОВ “Інтер-КП” та ФОП Каракаптан Д.В. вчинили порушення, передбачене п.1 ст. 50 та п.4 ч.2 ст.6 Закону України “Про захист економічної конкуренції”, у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів шляхом погодження своєї поведінки під час підготовки конкурсних пропозицій та участі у процедурі закупівлі товару “ДК 021:2015: 09130000-9-Нафта і дистиляти”, проведеної КП “Жилсервіс” з використанням електронної системи закупівель (ідентифікатор закупівлі в системі Prozorro UA-2018-01-31-000800-C).
Також зазначеним листом запропоновано повідомити прокуратуру чи будуть вживатися Офісом заходи щодо визнання в судовому порядку недійсним як такого, що суперечить інтересам держави з умислу однієї сторони, а також застосування наслідків недійсності правочину, а саме: договору поставки №15 від 05.03.2018.
У відповідь Північно-східний офіс Держаудитслужби листом від 25.01.2024 повідомив про те, що Офісом не здійснювались та наразі не заплановані заходи державного фінансового контролю щодо договору, укладеного за результатами проведення процедури закупівлі за номером UA-2018-01 -31 -000800-с. У вказаному листі Офіс зазначає, що відповідно до абз. 10 ч. 1 ст. 10 Закону № 922-VIII (в редакції чинній на момент оголошення закупівлі), Замовник самостійно та безоплатно через авторизовані електронні майданчики оприлюднює на веб-порталі Уповноваженого органу в порядку, встановленому Уповноваженим органом та цим Законом, інформацію про закупівлю, а саме звіт про виконання договору - протягом трьох днів з дня закінчення строку дії договору, виконання договору або його розірвання. За результатом розгляду інформації, наведеної у листі прокурора, Офісом встановлено, що Замовником оприлюднено в електронній системі закупівель звіт про виконання договору про закупівлю від 13.03.2019. Отже, підстави для початку проведення моніторингу зазначеної процедури закупівлі у Північно-східного офісу Держаудитслужби відсутні. Офісом не проводилися заходи державного фінансового контролю, якими б була охоплена зазначена у листі прокурора закупівля, отже, відсутні підстави для вжиття заходів цивільно- правового характеру. Також Офісом зазначено, що викладені у листі прокурора питання будуть враховані під час проведення чергового планового заходу державного фінансового контролю у зазначеного Замовника.
Лозівська окружна прокуратура звернулась до Первомайської міської ради з листом від 12.06.2024, в якому просила повідомити чи будуть вживатися Первомайською міською радою Харківської області заходи щодо визнання в судовому порядку недійсним, як такого, що суперечить інтересам держави з умислу однієї сторони, а також застосування наслідків недійсності правочину – договору поставки №15 від 05.03.2018. Одночасно, в порядку ст.23 Закону України “Про прокуратуру”, повідомлено, що у разі не вжиття відповідних заходів органом місцевого самоврядування, окружна прокуратура має намір звернутися до Господарського суду Харківської області з відповідною позовною заявою.
У відповідь Первомайська міська рада листом від 19.08.2024 повідомила прокуратуру про те, що Первомайська міська рада Харківської області не заперечує проти вжиття заходів представницького характеру Лозівською окружною прокуратурою Харківської області на захист інтересів держави в особі Первомайської міської ради та її звернення із позовною заявою до Господарського суду Харківської області про визнання договору від 05.03.2018, укладеного між КП “Жилсервіс” Первомайської міської ради та ТОВ "Інтер-КП", недійсним та застосування наслідків недійсності договору.
Таким чином, як зазначає прокурор, незалежно від причин незвернення до суду Первомайської міської ради, факт цього незвернення свідчить про те, що вказаний орган місцевого самоврядування не виконує своїх повноважень із захисту інтересів держави у спірних правовідносинах. Отже, з боку органу, уповноваженого державою на захист її інтересів (Первомайської міської ради), допущено нездійснення відповідного захисту: не вжито заходів цивільно-правового характеру щодо визнання недійсним договору як такого, що суперечать інтересам держави з умислу ТОВ “Інтер КП”, та застосування наслідків його недійсності. Вказані обставини свідчать про нездійснення Первомайською міською радою захисту порушених інтересів держави та наявність передбачених ч.3 ст. 23 Закону України “Про прокуратуру” підстав для представництва інтересів держави в суді.
Лозівська окружна прокуратура звернулась до Північно-східного офісу Держаудитслужби з листом від 12.06.2024, в якому просила повідомити чи будуть вживатися Офісом заходи щодо визнання в судовому порядку недійсним, як такого, що суперечить інтересам держави з умислу однієї сторони, а також застосування наслідків недійсності правочину – договору поставки №15 від 05.03.2018. Одночасно, в порядку ст.23 Закону України “Про прокуратуру”, повідомлено, що у разі не вжиття відповідних заходів, окружна прокуратура має намір звернутися до Господарського суду Харківської області з відповідною позовною заявою.
У відповідь Північно-східний офіс Держаудитслужби листом від 20.06.2024 повідомив прокуратуру про те, що Офісом не проводилися заходи державного фінансового контролю, якими б була охоплена зазначена у листі закупівля. Отже, в Офісі відсутні підстави для вжиття заходів щодо визнання в судовому порядку недійсним, як такого, що суперечить інтересам держави договору, укладеного за результатами проведення зазначеної в листі закупівлі.
Як зазначає прокурор, органом уповноваженим державою на захист її інтересів у спірних правовідносинах (Північно-східного офісу Держаудитслужби), допущено нездійснення необхідного захисту - не пред`явлено до суду позов про визнання недійсними договору поставки від 05.03.2018 як такого, що суперечить інтересам держави з умислу ТОВ “Інтер – КП”, застосування наслідків його недійсності.
Отже, за твердженням прокурора, внаслідок нездійснення вказаними органами належних заходів, інтереси держави залишаються незахищеними.
Лозівська окружна прокуратура звернулась до Північно-східного офісу Держаудитслужби з листом від 25.07.2024, в якому в порядку ст.23 Закону України “Про прокуратуру”, повідомлено, що прокуратурою прийнято рішення про звернення до Господарського суду Харківської області в інтересах держави в особі Північно-східного офісу Держаудитслужби та Первомайської міської ради Харківської області щодо визнання недійсним договору поставки товарів №15 від 05.03.2018.
Лозівською окружною прокуратурою було направлено аналогічний лист Первомайській міській раді Харківської області.
Наведені обставини і стали підставою для звернення прокурора до суду з даним позовом.
Колегія суддів дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального та матеріального права в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги виходячи з наступного.
Предметом спору у даній справі є вимоги прокурора про визнання недійсним договору поставки від 05.03.2018 №15, укладеного між Комунальним підприємством “Жилсервіс” Первомайської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю “Інтер-КП”, як такого, що вчинений з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, та про застосування наслідків недійсності цього договору шляхом стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “Інтер-КП” на користь Комунального підприємства “Жилсервіс” Первомайської міської ради 1 516 894,50 грн, а одержаних останнім за рішенням суду 1 516 894,50 грн - у дохід держави (на підставі ч.3 ст.228 ЦК).
Відповідно до частини 3 статті 228 ЦК України у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.
Вирішуючи питання наявності/відсутності підстав для застосування до спірних правовідносин частини третьої статті 228 ЦК об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №922/3456/23, зокрема, зазначено:
"Стягнення всього отриманого за недійсним правочином у дохід держави є конфіскацією, яка за своєю правовою природою не є цивільно-правовим інститутом. У первісній редакції ЦК, який набув чинності 01.01.2004, такої норми не існувало. Однак Законом "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Податкового кодексу України" від 02.12.2010 ст.228 була доповнена ч.3, присвяченою недійсності правочинів, що не відповідають інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Щодо конфіскаційного характеру санкцій, передбачених ч.3 ст.228 ЦК неодноразово висловлювався ще Верховний Суд України, а після 2017 року - і Верховний Суд (постанови від 20.06.2018 у справі №802/470/17-а, від 16.10.2019 у справі №2а-1670/8497/11, від 25.07.2023 у справі №160/14095/21 від 13.11.2024 у справі №911/934/23).
Наслідки, передбачені реченнями 2-3 ч.3 ст.228 ЦК, не спрямовані на поновлення майнової сфери постраждалого учасника цивільно-правових правовідносин. Передбачені законом санкції мають за мету покарати осіб, які вчинили заборонений законодавством правочин. Це єдина норма ЦК, яка містить каральні заходи (санкції).
За загальним правилом правовим наслідком недійсності правочинів є повернення сторін в стан, що передував укладенню правочину (абз.2 ч.1 ст.216 ЦК). Такий правовий наслідок спрямований на те, аби нівелювати все, що відбулося і зробити його юридично незначущим.
Супроводжувальним правовим наслідком недійсності правочину є можливість відшкодування винною стороною правочину збитків та моральної шкоди, завданої другій стороні правочину. Такий правовий наслідок спрямований на те, аби досягти компенсації понесених такою стороною втрат, тобто є проявом дії компенсаційних засад цивільного права.
Оскільки відшкодування збитків та моральної шкоди є видом цивільно- правової відповідальності, їх стягнення відбувається на користь приватної особи, в її інтересах і саме задля неї.
У ч.3 ст.228 ЦК передбачаються зовсім інші правові наслідки:
- які спрямовані не на позначене вище, а на реакцію з боку держави на правопорушення сторони/сторін правочину;
- ініціатором цих правових наслідків є держава, а не сторона правочину;
- ці правові наслідки встановлені в публічних інтересах (як їх розуміє держава), а не в приватноправових;
- наслідки полягають не у відновленні становища, що існувало до вчинення правочину, а на вилучення майна;
- ці правові наслідки не можна розцінювати як відшкодування збитків.
Такі правові наслідки не можна віднести до компенсаційних, адже вони є сутнісно іншими і являють собою різновид конфіскації майна державою.
Вирішуючи питання щодо застосування ч.3 ст.228 ЦК суд має враховувати що санкції, передбачені ч.3 ст.228 ЦК, ч.1 ст.208 ГК є не компенсаційними, а конфіскаційними санкціями, які передбачають стягнення усього отриманого за правочином на користь держави. Ці санкції спрямовані не на відновлення правового стану, який існував до порушення, а на покарання осіб, які порушили законодавчу заборону вчиняти правочин, який не відповідає інтересам держави і суспільства.
Конфіскація без вироку суду (Non-Conviction Based Confiscation - NCBC) розглядається ЄСПЛ як втручання у право власності, захищене ст.1 Першого протоколу до Конвенції.
Застосування наслідків, передбачених ч.3 ст.228 ЦК, є втручанням держави у право власності приватних осіб. Тому підлягає застосуванню ст.1 Першого протоколу до Конвенції. Відповідно до зазначеної статті кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів" (пункти 66-76 постанови).
Враховуючи висновки ЄСПЛ щодо конфіскації без вироку суду Об`єднана палата вважає, що у справі, яка переглядається, при застосуванні конфіскаційної санкції, передбаченої ч.3 ст.228 ЦК, не було дотримано принципу пропорційності як щодо винного учасника правочину, так і щодо того учасника, який діяв добросовісно, виходячи з такого.
ЄСПЛ неодноразово звертав увагу на те, що для дотримання принципу пропорційності цивільна конфіскація має стосуватися майна, яке було отримане від злочинної діяльності, незаконного збагачення, майна, джерела походження якого сторона не могла пояснити, або майна, яке безпосередньо використовувалося при здійсненні злочинної діяльності. ЄСПЛ також визнав небезпечною тенденцію поширення конфіскації без вироку суду на випадки звичайних адміністративних порушень.
Верховний Суд у постанові від 20.03.2019 у справі №922/1391/18 вказав, що здійснивши правовий аналіз ч.3 ст.228 ЦК можна дійти висновку, що ознаками недійсного господарського договору, що суперечить інтересам держави і суспільства, є спрямованість цього правочину на порушення правового господарського порядку та наявність умислу (наміру) його сторін, які усвідомлювали або повинні були усвідомлювати протиправність укладеного договору. Метою такого правочину є його кінцевий результат, якого бажають досягти сторони. Мета завідомо суперечить інтересам держави та суспільства.
Отже, для застосування приписів ч.3 ст.228 ЦК прокурор у цій справі мав довести, що сам правочин (придбання світильників комунальним підприємством) за своєю суттю є протиправним, спрямованим на порушення інтересів держави та суспільства. Втім, прокурор цього не доводив, стверджував про порушення правил конкуренції, які мали місце під час проведення закупівлі (пункти 91-95 постанови).
Об`єднана палата виснувала, що прокурор не доводив, що внаслідок укладення правочину держава понесла майнову шкоду, переплатила кошти або отримала товар/роботу неналежної якості. За цих умов відсутній причинно-наслідковий зв`язок між порушенням конкуренції та погіршенню майнового становища держави, що виключає можливість кваліфікації правочину як такого, що вчинений з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства (п.96 постанови).
Таким чином, як зазначено в наведеній постанові, Об`єднана палата дійшла висновку, що враховуючи конфіскаційний характер санкції, передбаченої ч.3 ст.228 ЦК, який суд не може змінити, як і зменшити розмір, ця стаття може застосовуватися у виключних випадках порушення інтересів держави та суспільства, які, зокрема, можуть мати місце при вчинені особою кримінального злочину (тобто, за наявності обвинувального вироку суду, що набрав законної сили), або дій, якими державі та суспільству завдані значні збитки, а винна особа відповідно незаконно, безпідставно збагатилася (на суму, співставну із вартістю того, що стягується на користь держави, для дотримання принципу пропорційності втручання). Ця норма не може бути застосована у випадку порушення суб`єктом господарювання будь-яких норм чинного законодавства, яке регулює господарську діяльність, зокрема законодавства про захист конкуренції (п.100 постанови).
Об`єднана палата Касаційного господарського суду наголосила на невідповідність норми ч.3 ст.228 ЦК загальним засадам цивільного законодавства, її каральний характер, притаманний нормам саме публічного, а не приватного права, а також на суттєві логічні невідповідності приписів частин 1, 2 ст.228 ЦК, які встановлюють що нікчемним є правочин який суперечить публічному порядку, але як наслідок передбачають більш м`які наслідки - двосторонню реституцію та ч.3 цієї статті, яка щодо оспорюваного правочину (який порівняно з нікчемним є не очевидно недійсним і відтак має меншу суспільну небезпеку) встановлює у якості наслідків набагато жорсткішу санкцію - стягнення з винної сторони (сторін) майна на користь держави.
З урахуванням викладеного у своїй постанові від 19.12.2025 у справі №922/3456/23 об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду було уточнено висновки, що містяться у постановах від 13.11.2024 у справі №911/934/23, від 17.10.2024 у справі №914/1507/23, а також інших постановах колегій суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду щодо застосування ч.3 ст.228 ЦК, таким чином:
При визначенні підстав для застосування ч.3 ст.228 ЦК, яка містить санкцію конфіскаційного характеру, не властиву нормам цивільного законодавства, і яка несе в собі високі ризики втручання держави в право власності приватних осіб, суд має враховувати критерії, визначені ЄСПЛ, щодо пропорційності покарання (конфіскації без вироку суду) та можливості обрання менш обтяжливого заходу для винної сторони правочину (двосторонньої реституції, стягнення збитків, штрафу тощо).
Ця стаття може застосовуватися у виключних випадках порушення інтересів держави та суспільства, які, зокрема, можуть мати місце при вчинені особою кримінального злочину (тобто, за наявності обвинувального вироку суду, що набрав законної сили), або дій, якими державі та суспільству завдані значні збитки, а винна особа відповідно незаконно, безпідставно збагатилася (на суму, співставну із вартістю того, що стягується на користь держави, для дотримання принципу пропорційності втручання). Ця норма не може бути застосована у випадку порушення суб`єктом господарювання будь-яких норм чинного законодавства, яке регулює господарську діяльність, зокрема законодавства про захист конкуренції.
Об`єднана палата виснувала, що за умови застосування відповідних приписів ч.3 ст.228 ЦК, відбувається непропорційне втручання в право власності й добросовісного учасника.
По-перше, добросовісна сторона все одно втрачає очікуваний результат угоди. Вона витратила час, ресурси, можливо зазнала упущеної вигоди і зрештою залишиться ні з чим (лише зі своїм початковим майном/грошима). Якщо правочин був вигідним для неї, позбавлення майна чи прибутку може відчуватися як покарання, хоча умислу з її боку не було.
По-друге, конфіскація майна добросовісної сторони (того, що вона отримала від іншого учасника) означає, що держава вилучає майно у особи, яка не вчинила свідомого порушення. Такий крок потребує дуже переконливого обґрунтування публічним інтересом. ЄСПЛ у подібних справах перевіряє, чи не було можливості обмежитися менш суворими заходами щодо невинної особи (справа "Air Canada v. the United Kingdom") (п.108-110 постанови).".
Отже, у постанові від 19.12.2025 у справі №922/3456/23 об`єднана палата касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку про те, що норма частини третьої статті 228 ЦК не може бути застосована як правова підстава для визнання договору недійсним та застосування санкції передбаченої цією нормою, у випадку порушення суб`єктом господарювання норм законодавства, яке регулює господарську діяльність, зокрема законодавства про захист конкуренції.
З матеріалів справи вбачається, що, прокурор у цій справі послався лише на обставини порушення антиконкурентного законодавства учасниками закупівлі, однак не довів у чому саме полягає завідомо суперечна інтересам держави і суспільства мета вчинення спірного договору про закупівлю, ураховуючи, що мала місце поставка КП "Жилсервіс" бензину А-95, бензину А-92, дизельного палива ТОВ "Інтер-КП" за ціною визначеною замовником.
Крім того, прокурором не доведено, що внаслідок укладення оспорюваного правочину держава понесла майнову шкоду, переплатила кошти або отримала товар/роботу неналежної якості.
Отже, відсутній причинно-наслідковий зв`язок між порушенням конкуренції та погіршенням майнового становища держави, що виключає можливість кваліфікації правочину як такого, що вчинений з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства.
Об`єднана палата касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у пункті 95 постанови від 19.12.2025 у справі №922/3456/23 зазначила, що антиконкурентна поведінка спрямована на спотворення конкуренції між учасниками торгів, але не завжди має за мету завдати шкоди державі чи підривати її інтереси, тому така поведінка сама по собі не трансформує правочин у такий, що суперечить інтересам держави та суспільства у значенні частини третьої статті 228 ЦК.
Відтак, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про відсутність підстав для задоволення позовних вимог прокурора про визнання недійсним договору поставки від 05.03.2018 № 15, укладеного між Комунальним підприємством “Жилсервіс” Первомайської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю “Інтер-КП” та стягнення з ТОВ "Інтер-КП" на корить КП "Жилсервіс" 1 516 894,50 грн, а з КП "Жилсервіс" одержаних ним за рішенням суду 1 516 894,50 -в дохід держави.
Відповідно до ч.4 ст.236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Висновок апеляційного суду у даній справі узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 19.12.2025 у cправі №922/3456/23. 
Частиною 1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно зі ст.236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст.276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів апеляційного суду вважає висновки Господарського суду Харківської області законними та обґрунтованими. При цьому, доводи скаржника в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення Господарського суду Харківської області від 17.12.2024 у справі №922/3045/24 без змін як такого, що прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Частиною 1 ст.123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Враховуючи те, що судом апеляційної інстанції у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, судовий збір за подання апеляційної скарги, відповідно до положень статті 129 ГПК України, покладається на апелянта.
Керуючись статтями 269, 270, п.1 ч.1 статті 275, статтями 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу виконувача обов`язків керівника Харківської обласної прокуратури залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Харківської області від 17.12.2024 у справі №922/3045/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження до Верховного Суду передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 13.02.2026.

Головуючий суддя Я.О. Білоусова

Суддя О.А. Істоміна 

Суддя Н.О. Мартюхіна