Справа № 396/2068/25
Провадження № 2/396/120/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України

22.04.2026 року м. Новоукраїнка
Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі
головуючого судді: Цесельської О.С., 
за участю секретаря судового засідання: Луценко Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду м. Новоукраїнка цивільну справу №396/2068/25 за позовом ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Грейніс Владислав Олександрович, до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , який представляє інтереси ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за договором позики. 
В обґрунтування позову зазначає, що 11.09.2024 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено Договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Новоукраїнського районного нотаріального округу Кіровоградської області Поляковою Н.В. та зареєстрованим в реєстрі за №851. Згідно договору відповідач отримав від позивача грошові кошти у сумі 800 000,00 грн.. За умовами договору відповідач зобов`язувався повернути борг до 11.09.2025 року, без нарахування процентів. Відповідач ухиляється від виконання покладених на неї договором позики зобов`язань та повернення боргу, тому представник позивача звернувся до суду з даним позовом, для захисту цивільних прав позивача, просить стягнути заборгованість за договором позики та судові витрати.
Ухвалою суду від 12.01.2026 р. цивільну справу прийнято до свого провадження та призначено в порядку загального позовного провадження до підготовчого судового засідання.
Ухвалою суду від 24.02.2026 р. закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.
Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, 22.04.2026 р. на електронну адресу суду від представника надійшла заява, в якій він просить розгляд справи провести без їхньої участі, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. 
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась, шляхом направлення позовної заяви з додатками та повістки про виклик до суду за адресою місця реєстраці, проте на адресу суду повернулись конверти із вкладенням із відміткою поштового відділення "адресат відсутній за вказаною адресою". Відзив до суду не надходив.
З урахуванням вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує представник позивача.
Ненадання відповідачем відзиву та доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч. 1 ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши письмові матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.
Судом встановлено, що згідно договору позики від 11.09.2024 року, укладеного між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який посвідчено приватним нотаріусом Новоукраїнського районного нотаріального округу Кіровоградської області Поляковою Н.В., який зареєстровано реєстрі за №851, позикодавець передала, а позичальник отримала грошові кошти у сумі 800 000 (вісімсот тисяч) гривень 00 копійок. За умовами договору відповідач зобов`язалась повернути борг до 11.09.2025 року, без нарахування процентів (а.с. 5).
У відповідності до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
В силу ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Стаття 1049 визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з частинами першою-другою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Верховний Суд зазначає, що стандарт доказування є важливим елементом змагального процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведення.
На час розгляду справи відповідач не надала суду жодного належного та допустимого у відповідності до ст. ст. 77, 78 ЦПК України доказу, що підтверджує обставини виконання взятих на себе зобов`язань за укладеним з позивачем договором позики від 11.09.2024 року, який посвідчений приватним нотаріусом Новоукраїнського районного нотаріального округу Кіровоградської області Поляковою Н.В., який зареєстровано реєстрі за №851. Не надано суду доказів того, що договір позики, укладений між сторонами є нечинним, його дійсність не спростована. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором позики у розмірі 800 000,00 грн..
Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення у їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.
Доказів виконання зобов`язання ОСОБА_2 перед позивачем матеріали справи не містять. З огляду на те, що відповідач порушила грошове зобов`язання, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до статті 625 ЦК України, які визначені у пункті 8 договору позики від 11.09.2024 року. Враховуючи вищевикладене, вимоги про стягнення з відповідача 3% річних за зазначеним договором позики у розмірі 1315,07 грн.. є обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню.
Крім того, в силу дії ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає розмір судових витрат, сплачених позивачем при зверненні із заявою до суду, а саме у розмірі 8 013 грн. 15 коп..
Керуючись ст. 12, 13, 19, 81, 141, 263-265, 267, 273, 274, 280, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Грейніс Владислав Олександрович, до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) заборгованість за договором позики від 11.09.2024 року, який посвідчений приватним нотаріусом Новоукраїнського районного нотаріального округу Кіровоградської області Поляковою Н.В. та зареєстрованим в реєстрі за №851 в розмірі 801 315 (вісімсот одна тисяча триста п`ятнадцять) грн. 07 коп., а також судові витрати у розмірі 8 013 (вісім тисяч тринадцять) грн. 15 коп..
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку протягом тридцяти днів з дня його підписання до Кропивницького апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя:      О. С. Цесельська