Справа № 420/42325/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 квітня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,- 
ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 за результатом якого позивач просить: 
визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за прийняття ним безпосередньої участі у бойових діях і відповідних заходах за період з 19.12.2024 по 26.09.2025 в розрахунку до 100 000,00 грн на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах;
зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ) здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 ) додаткової винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за безпосередню участь у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за період з 19.12.2024 по 26.09.2025 в розрахунку до 100 000,00 грн на місяць пропорційно часу участі у таких заходах з урахуванням проведених виплат за цей період;
визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 винагороди, встановленої Порядком виплати винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту за безпосередню участь у воєнних конфліктах, в заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації чи в антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 18.09.2020 № 340, у розмірі 36540 грн за знищення 21.07.2025 літального безпілотного апарата типу “Shahed”;
зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ) здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 ) винагороди, встановленої Порядком виплати винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту за безпосередню участь у воєнних конфліктах, в заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації чи в антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 18.09.2020 № 340, у розмірі 36540 грн за знищення 21.07.2025 літального безпілотного апарата типу “Shahed”.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що розмір додаткової винагороди ОСОБА_1 за період проходження ним військової служби мав складати більший розмір, ніж було нараховано та виплачено відповідачем, з огляду на те, що позивач мав право на отримання щомісячно за спірний період - з 19.12.2024 по 26.09.2025 – додаткової винагороди у розмірі 100 000,00 грн. Крім того, позивач зазначає про протиправну бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати позивачу винагороди за знищення 21.07.2025 літального безпілотного апарата типу “Shahed”.
Ухвалою суду від 29 грудня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (ст.262 КАС України).
Представником відповідача надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, та зазначає, що діяв в межах повноважень та згідно норм чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини.
До суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, згідно якої представник, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просить суд задовольнити позов у повному обсязі.
До суду від представника відповідача надійшли заперечення, згідно яких представник, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву, просить суд відмовити у задоволенні позову позивача.
Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позовну заяву, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.72-79 КАС України, судом встановлено наступні факти та обставини. 
ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 з 25.04.2024 по 29.09.2025.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 29.09.2025 №253 штаб-старшину ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , знято з усіх видів забезпечення.
29.09.2025 військовою частиною НОМЕР_1 видану довідку про грошове забезпечення ОСОБА_1 , з якої вбачається, що за період військової служби з січня по серпень 2025 року позивач отримував додаткову винагороду на період воєнного стану у розмірі 30000 грн на місяць.
11.11.2025 представником позивача подано адвокатський запит до відповідача з проханням надати копії витягів з наказів командира тактичної групи оборони пункту базування № 2 угруповання різнорідних сил Військово-Морських Сил Збройних Сил України щодо прибуття до складу штаб-старшини ОСОБА_1 для здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв?язку з військовою агресією російської федерації проти України та вибуття зі складу штаб-старшини ОСОБА_1 у період з 19.12.2024 по 29.09.2025; та витягів з журналів бойових дій та бойових розпоряджень в частині щодо штаб-старшини ОСОБА_1 за період з 19.12.2024 по 29.09.2025.
09.12.2025 представником позивача отримано лист військової частини НОМЕР_1 від 05.12.2025 № 989/7880 з копіями запитуваних документів, з яких вбачається, що ОСОБА_1 у період з брав безпосередню участь у бойових діях та здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, та виконував бойові (спеціальні) завдання у період з 19.12.2024 по 26.09.2025.
В свою чергу судом встановлено, що відповідно до наказу командира тактичної групи оборони пункту базування № 2 (по стройовій частині) від 19.12.2024 № 24/СЧ вважати такими, що прибули до складу тактичної групи оборони пункту базування № 2 угруповання різнорідних сил Військово-Морських Сил Збройних Сил України для здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, з метою виконання службових (бойових) завдань, військовослужбовці з особового складу військової частини НОМЕР_1 з 19.12.2024, зокрема, до складу зведеної команди боротьби з підводно-диверсійними силами і засобами тактичної групи оборони пункту базування № 2 угруповання різнорідних сил Військово-Морських Сил Збройних Сил України - штаб-старшину ОСОБА_1 , старшого розвідника 2 берегової групи зведеної команди боротьби з підводно-диверсійними силами і засобами тактичної групи оборони пункту базування № 2, та вважати таким, що до виконання обов`язків старшого розвідника 2 берегової групи зведеної команди боротьби з підводно-диверсійними силами і засобами тактичної групи оборони пункту базування № 2 угруповання різнорідних сил Військово-Морських Сил Збройних Сил України приступив.
Відповідно до наказу командира тактичної групи оборони пункту базування № 2 (по стройовій частині) від 30.01.2025 № 25/СЧ штаб-старшина ОСОБА_1 , приступив до виконання обов`язків командира 3 берегової групи зведеної команди боротьби з підводно-диверсійними силами і засобами тактичної групи оборони пункту базування № 2 угруповання різнорідних сил Військово-Морських Сил Збройних Сил України.
Відповідно до наказу командира тактичної групи оборони пункту базування № 2 (по стройовій частині) від 24.06.2025 № 143/СЧ штаб-старшина ОСОБА_1 приступив до виконання обов`язків за посадою тимчасово виконуючого обов`язки командира зведеної команди боротьби з підводно-диверсійними силами і засобами тактичної групи оборони пункту базування № 2 угруповання різнорідних сил Військово-Морських Сил Збройних Сил України.
Відповідно до наказу командира тактичної групи оборони пункту базування № 2 (по стройовій частині) від 08.07.2025 № 156/СЧ штаб-старшина ОСОБА_1 приступив до виконання обов`язків командира 3 берегової групи зведеної команди боротьби з підводно-диверсійними силами і засобами тактичної групи оборони пункту базування № 2 угруповання різнорідних сил Військово-Морських Сил Збройних Сил України.
Відповідно до наказу командира тактичної групи оборони пункту базування № 2 (по стройовій частині) від 15.08.2025 № 192/СЧ штаб-старшина ОСОБА_1 приступив до виконання обов`язків за посадою тимчасово виконуючого обов`язки командира зведеної команди боротьби з підводно-диверсійними силами і засобами тактичної групи оборони пункту базування № 2 угруповання різнорідних сил Військово-Морських Сил Збройних Сил України.
Відповідно до наказу командира тактичної групи оборони пункту базування № 2 (по стройовій частині) від 27.09.2025 № 228/СЧ штаб-старшина ОСОБА_1 , справи та посаду тимчасово виконуючого обов`язки командира зведеної команди боротьби з підводно-диверсійними силами і засобами тактичної групи оборони пункту базування № 2 угруповання різнорідних сил Військово-Морських Сил Збройних Сил України здав.
Відповідно до журналу бойових дій зведеної команди боротьби з підводно-диверсійними силами і засобами тактичної групи оборони пункту базування № 2 бойовим завдання вказаного підрозділу у період 19.12.2024-26.09.2025 було “продовжити ведення бойових дій у складі ТГр ОПБ №2 у відповідності до бойового наказу командира ТГр ОПБ №2 від 18.01.2025 року №18/дск/БН”. 
Також з журналу бойових дій вбачається, що позивач залучався до виконання завдання зведеної команди бПДСЗ на підставі щоденних бойових розпоряджень ТГр ОПБ № 2.
Крім того, судом встановлено, що відповідно до наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376 “Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією” м. Очаків Очаківської міської територіальної громади з 01.06.2023 відноситься дотериторії активних бойових дій.
Також наказами Головнокомандувача Збройних Сил України від 04.04.2025 № 162, від 03.05.2025 № 206, від 06.06.2025 № 273, від 04.07.2025 № 318, від 05.08.2025 № 375, від 04.09.2025 № 436 Очаківська міська територіальна громада визначена районом ведення воєнних (бойових) дій.
Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 21.07.2025 штаб-старшина ОСОБА_1 знищив літальний безпілотний апарат типу “Shahed” на виконання бойового розпорядження Тактичної групи оборони пункту базування № 2 № 989/21/1205БР/ОКП/бу від 20.07.2025, що підтверджується витягом з журналу бойових дій зведеної команди бПДСЗ ТГр ОПБ № 2 від 20.07.2025.
Безпосередній командир позивача - командир зведеної команди бПДСЗ ТГр ОПБ №2 капітана 3 рангу ОСОБА_2 - подав рапорт від 02.08.2025 про зарахування ураження цілі типу “Shahed” штаб-старшиною ОСОБА_1 , з доказами зазначеного знищення техніки противника.
12.11.2025 представником позивача подано адвокатський запит до відповідача з проханням надати інформацію про причини невиплати штаб-старшині ОСОБА_1 винагороди у розмірі 36540 грн за знищення 21.07.2025 літального безпілотного апарата типу “Shahed”.
09.12.2025 представником позивача отримано лист військової частини НОМЕР_1 від 05.12.2025 № 989/7878, одним з додатків до якого є рапорт заступника начальника штабу військової частини НОМЕР_1 від 02.12.2025, в якому зазначено, що документів, які були подані разом з рапортом від 02.08.2025 “не достатньо для підтвердження знищення техніки штаб-старшиною ОСОБА_3 ”.
Позивач вважає протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за прийняття ним безпосередньої участі у бойових діях і відповідних заходах за період з 19.12.2024 по 26.09.2025 в розрахунку до 100 000,00 грн на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах та ненарахування та невиплати ОСОБА_1 винагороди, встановленої Порядком виплати винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту за безпосередню участь у воєнних конфліктах, в заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації чи в антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 18.09.2020 № 340, у розмірі 36540 грн за знищення 21.07.2025 літального безпілотного апарата типу “Shahed” і за захистом своїх прав звернувся до суду.
Надаючи юридичну оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Аналіз даної норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, який побудовано на основі принципу «заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом». Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.
Вчинення ж державним органом чи його посадовою особою дій у межах компетенції, але непередбаченим способом, у непередбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.
Відповідно до статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.
Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.
Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Статтею 43 Конституції України закріплено право кожного на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі по тексту також - Закон №2011-ХІІ).
Відповідно до частини першої статті 9 Закону №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Частиною другою статті 9 Закону №2011-ХІІ визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Відповідно абзацу першого частини четвертої статті 9 Закону №2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Тарифна сітка розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців та їх розміри визначені постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».
Абзацом другим частини четвертої статті 9 Закону №2011-XII передбачено, що порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69/2022 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята Постанова №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі по тексту також - Постанова №168, у редакції від 02.02.2024) пунктом 1 якої установлено, що на період воєнного стану особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, розмір такої додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки), розмір додаткової винагороди може бути збільшений відповідно до умов та розмірів, визначених Міністерством внутрішніх справ, але не більше ніж до 50000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань.
Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за №745/32197 (далі по тексту також - Порядок №260).
Відповідно до пункту другого розділу XXXIV Порядку №260 на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 №Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується в таких розмірах:
- 100 000 гривень - тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), та виконують бойові (спеціальні) завдання (в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах):
- під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно (у тому числі тим, що визначені в абзаці чотирнадцятому цього пункту);
- у районах ведення воєнних (бойових) дій з виявлення повітряних цілей противника;
- із здійснення польотів у районах ведення воєнних (бойових) дій, ведення повітряного бою;
- у районах ведення воєнних (бойових) дій з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних військ і артилерії;
- на території противника (в тому числі на території між позиціями військ противника та своїх військ, тимчасово окупованих (захоплених) противником територіях);
- з вогневого ураження повітряних (морських) цілей противника;
- з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту;
- кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії (поза межами внутрішніх акваторій портів, пунктів базування, місць тимчасового базування);
- у районах ведення воєнних (бойових) дій медичному персоналу медичних частин та підрозділів;
- з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою.
Згідно з положеннями пунктів 3, 4 розділу XXXIV Порядку №260 райони ведення воєнних (бойових) дій, склад діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України та склад резерву Головнокомандувача Збройних Сил України Сил оборони держави визначаються відповідними рішеннями Головнокомандувача Збройних Сил України.
Підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи) у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів:
- бойовий наказ (бойове розпорядження);
- журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);
- рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.
Виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин - особовому складу військової частини; керівника органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин (пункт 8 розділу XXXIV Порядку № 260).
Враховуючи зазначені норми законодавства, у суду наявні підстави вважати, що підставою для виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, є відповідні накази командирів (начальників), а документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів, здійснюється на підставі: бойових наказів (бойових розпоряджень), журналів бойових дій/ведення оперативної обстановки, бойових донесень або постових відомостей, а також рапортів командира підрозділу про участь військовослужбовця у бойових діях або заходах/виконанні бойових (спеціальних) завдань.
При цьому, виконання бойових завдань у районах ведення бойових дій не є визначальною (вичерпною) умовою для нарахування та виплати додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн, оскільки відповідно до абзацу 2, 3 пункту 2 розділу XXXIV Порядку №260 встановлено також такі умови як: 100 000 гривень - тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам), та виконують бойові (спеціальні) завдання (у розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах) під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно (у тому числі тим, що визначені в абзаці чотирнадцятому цього пункту).
Згідно з роз`ясненням Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України, які надані в листах №423/1932 від 11.04.2023, №423/1280 від 13.03.2023, під час дії воєнного стану додаткова винагорода у розмірі 100 000 гривень виплачується військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії за час виконання бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно без умови їх обов`язкового перебування безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до наказу командира тактичної групи оборони пункту базування № 2 (по стройовій частині) від 19.12.2024 № 24/СЧ вважати такими, що прибули до складу тактичної групи оборони пункту базування № 2 угруповання різнорідних сил Військово-Морських Сил Збройних Сил України для здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, з метою виконання службових (бойових) завдань, військовослужбовці з особового складу військової частини НОМЕР_1 з 19.12.2024, зокрема, до складу зведеної команди боротьби з підводно-диверсійними силами і засобами тактичної групи оборони пункту базування № 2 угруповання різнорідних сил Військово-Морських Сил Збройних Сил України - штаб-старшину ОСОБА_1 , старшого розвідника 2 берегової групи зведеної команди боротьби з підводно-диверсійними силами і засобами тактичної групи оборони пункту базування № 2, та вважати таким, що до виконання обов`язків старшого розвідника 2 берегової групи зведеної команди боротьби з підводно-диверсійними силами і засобами тактичної групи оборони пункту базування № 2 угруповання різнорідних сил Військово-Морських Сил Збройних Сил України приступив.
Відповідно до наказу командира тактичної групи оборони пункту базування № 2 (по стройовій частині) від 30.01.2025 № 25/СЧ штаб-старшина ОСОБА_1 , приступив до виконання обов`язків командира 3 берегової групи зведеної команди боротьби з підводно-диверсійними силами і засобами тактичної групи оборони пункту базування № 2 угруповання різнорідних сил Військово-Морських Сил Збройних Сил України.
Відповідно до наказу командира тактичної групи оборони пункту базування № 2 (по стройовій частині) від 24.06.2025 № 143/СЧ штаб-старшина ОСОБА_1 приступив до виконання обов`язків за посадою тимчасово виконуючого обов`язки командира зведеної команди боротьби з підводно-диверсійними силами і засобами тактичної групи оборони пункту базування № 2 угруповання різнорідних сил Військово-Морських Сил Збройних Сил України.
Відповідно до наказу командира тактичної групи оборони пункту базування № 2 (по стройовій частині) від 08.07.2025 № 156/СЧ штаб-старшина ОСОБА_1 приступив до виконання обов`язків командира 3 берегової групи зведеної команди боротьби з підводно-диверсійними силами і засобами тактичної групи оборони пункту базування № 2 угруповання різнорідних сил Військово-Морських Сил Збройних Сил України.
Відповідно до наказу командира тактичної групи оборони пункту базування № 2 (по стройовій частині) від 15.08.2025 № 192/СЧ штаб-старшина ОСОБА_1 приступив до виконання обов`язків за посадою тимчасово виконуючого обов`язки командира зведеної команди боротьби з підводно-диверсійними силами і засобами тактичної групи оборони пункту базування № 2 угруповання різнорідних сил Військово-Морських Сил Збройних Сил України.
Відповідно до наказу командира тактичної групи оборони пункту базування № 2 (по стройовій частині) від 27.09.2025 № 228/СЧ штаб-старшина ОСОБА_1 , справи та посаду тимчасово виконуючого обов`язки командира зведеної команди боротьби з підводно-диверсійними силами і засобами тактичної групи оборони пункту базування № 2 угруповання різнорідних сил Військово-Морських Сил Збройних Сил України здав (копії наказів додаються).
Відповідно до журналу бойових дій зведеної команди боротьби з підводно-диверсійними силами і засобами тактичної групи оборони пункту базування № 2 бойовим завдання вказаного підрозділу у період 19.12.2024-26.09.2025 було “продовжити ведення бойових дій у складі ТГр ОПБ №2 у відповідності до бойового наказу командира ТГр ОПБ №2 від 18.01.2025 року №18/дск/БН”. 
Також з журналу бойових дій вбачається, що позивач залучався до виконання завдання зведеної команди бПДСЗ на підставі щоденних бойових розпоряджень ТГр ОПБ №2.
Слід зазначити, що відповідно до наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376 “Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією” м. Очаків Очаківської міської територіальної громади з 01.06.2023 відноситься до території активних бойових дій.
Також наказами Головнокомандувача Збройних Сил України від 04.04.2025 № 162, від 03.05.2025 № 206, від 06.06.2025 № 273, від 04.07.2025 № 318, від 05.08.2025 № 375, від 04.09.2025 № 436 Очаківська міська територіальна громада визначена районом ведення воєнних (бойових) дій.
Таким чином, на підтвердження позиції позивача надано інформацію та документи:
- про виконання особовим складом зведеної команди боротьби з підводно-диверсійними силами і засобами тактичної групи оборони пункту базування №2 завдання “ведення бойових дій”;
- про наявність бойових наказів (бойових розпоряджень) щодо ОСОБА_1 ;
- про списки особового складу, який залучався для виконання бойових (спеціальних) завдань у складі зведеної команди боротьби з підводно-диверсійними силами і засобами тактичної групи оборони пункту базування №2, у т.ч. ОСОБА_1 ;
- журнали бойових дій щодо штаб-старшини ОСОБА_1 .
Вказані докази у сукупності свідчать про безпосередню участь позивача у бойових діях та заходах, які надають право на отримання додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн з 19.12.2024 по 26.09.2025.
Враховуючи означені обставини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за прийняття ним безпосередньої участі у бойових діях і відповідних заходах за період з 19.12.2024 по 26.09.2025 в розрахунку до 100 000,00 грн на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах та зобов`язання військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ) здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 ) додаткової винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за безпосередню участь у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за період з 19.12.2024 по 26.09.2025 в розрахунку до 100 000,00 грн на місяць пропорційно часу участі у таких заходах з урахуванням проведених виплат за цей період.
Верховний Суд у постанові від 23.12.2021 у справі № 480/4737/19 та від 08.02.2022 у справі № 160/6762/21 дійшов висновку, згідно з яким ефективний спосіб захисту прав та інтересів особи в адміністративному суді має відповідати таким вимогам: забезпечувати максимально дієве поновлення порушених прав за існуючого законодавчого регулювання; бути адекватним фактичним обставинам справи; не суперечити суті позовних вимог, визначених особою, що звернулася до суду; узгоджуватися повною мірою з обов`язком суб`єкта владних повноважень діяти виключно у межах, порядку та способу, передбаченого законом.
В постанові від 22.09.2022 у справі № 380/12913/21 Верховний Суд сформулював визначення «ефективного правосуддя» та зазначив, що комплексний аналіз приписів КАС України дає суду підстави для висновку, що ефективність судового захисту прав та інтересів особи в адміністративному судочинстві включає ефективність розгляду та вирішення справи, ефективність способу захисту, ефективність судового рішення та ефективність його виконання. Всі ці складові можна охопити єдиним терміном «ефективне правосуддя», що виступає еталоном для оцінки судової гілки влади та є запорукою довіри до неї з боку громадян, а також інших суб`єктів. Отже, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Зазначені висновки також відповідають позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від 18.10.2018 у справах №822/584/18, №806/1316/18, від 23.11.2018 у справі №826/8844/16 та від 20.12.2018 у справі №524/3878/16-а.
Водночас у постанові від 11.02.2020 у справі № 0940/2394/18 Верховний Суд сформулював висновок, згідно якого у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єкт звернення дотримав усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.
Згідно з Рекомендацією №R (80) 2 комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятою Комітетом Міністрів Ради Європи 11 травня 1980 року на 316-й нараді заступників міністрів, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Отже, дискреційним повноваженням є повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийняті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) обрати один з кількох варіантів рішення.
Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.
Водночас, згідно з пунктом 4 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії. При цьому, у випадку, коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов`язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коли ж суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення), з урахуванням встановлених судом обставин.
З урахуванням тієї обставини, що дії відповідача у розглядуваній ситуації не ґрунтуються на дискреційних повноваженнях відповідача як суб`єкта владних повноважень, оскільки алгоритм їх дій чітко зазначений законодавчо, у даному випадку задоволення позову в частині дій зобов`язального характеру не є втручанням у його дискреційні повноваження.
Щодо решти позовних вимог суд зазначає наступне.
Відповідно дост. 9-2 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»(далі Закон № 2011-XII), у редакції Закону № 3633-IX від 11.04.2024, установлено, що на період дії воєнного стану (особливого періоду):
а) військовослужбовцям щомісячно виплачується додаткова винагорода на умовах, у розмірах та в порядку, встановлених Кабінетом Міністрів України;
б) військовослужбовцям виплачується винагорода за знищене (захоплене) озброєння та військову, бойову (спеціальну, спеціалізовану) техніку противника у розмірах від чотирьох до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.
Так, наказом Міністерства оборони України від 18.09.2020 № 340 «Питання реалізації постанови Кабінету Міністрів України від 20 січня 2016 року № 18»затверджено Порядок виплати винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту за безпосередню участь у воєнних конфліктах, в заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації чи в антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду (далі Порядок № 340).
Відповідно до пунктів 1,3 розділу І Порядку № 340передбачено, що цей Порядок визначає розміри та умови виплати винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту (далі - військовослужбовці) за безпосередню участь у воєнних конфліктах, в заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях (далі - заходи ЗНБО) чи в антитерористичній операції (далі - АТО), інших заходах в умовах особливого періоду (далі - винагорода).
У цьому Порядку терміни вживаються в таких значеннях: об`єднаний командний пункт об`єднаних сил (далі - ОКП ОС) - орган управління операцією об`єднаних сил.
Виплата винагороди військовослужбовцям здійснюється за місцем проходження служби на підставі наказів командирів органів військового управління та військових частин. Командирам військових частин - на підставі наказів вищих командирів (начальників, керівників).
Згідно з главою 1 розділу ІІІ Порядку № 340 розмір винагороди, обрахований відповідно до розділу II цього Порядку, збільшується за: успішне виконання бойового завдання в складі військової частини (підрозділу, групи); безпосередню участь у бойових діях; знищення (захоплення) техніки.
Збільшення винагороди може здійснюватися за кожною із зазначених підстав одночасно.
Відповідно до глави 4 розділу ІІІ Порядку № 340 за знищення (захоплення) техніки військовослужбовцям збільшується винагорода в розмірі, визначеному в додатку 3 до цього Порядку.
Підтвердженням знищення (захоплення) техніки є: журнал бойових дій (журнал ведення оперативної обстановки); рапорт (донесення) командира підрозділу, групи (військової частини) за підпорядкованістю, який виконував (яка виконувала) завдання, в якому детально зазначаються обставини, місце (координати), дата, час, спосіб знищення, тип знищеної (захопленої) техніки, сума збільшення винагороди, що належить до виплати кожному військовослужбовцю, який брав участь у знищенні (захопленні) техніки; донесення (доповідь, рапорт) командирів суміжних (розвідувальних) підрозділів, які за результатом візуального спостереження підтверджують знищення техніки; дані фото- або відеофіксації, технічних засобів розвідки (спостереження), відеозапис відображення повітряної обстановки бойових машин протиповітряної оборони під час бойової роботи - щодо знищеної техніки; акт оприбуткування трофейного майна - щодо захопленої техніки.
Документи, що підтверджують знищення (захоплення) техніки, разом із бойовим донесенням за підпорядкованістю надсилаються до органу військового управління (ОКП ОС чи штабу АТО) для розгляду.
Рішення про визнання техніки такою, що знищена (захоплена), приймається на підставі не менше трьох із документів, зазначених у пункті 2 цієї глави, з яких можливо зробити висновок про знищення (захоплення) техніки противника, і оформлюється розпорядчим документом (наказом) керівника органу військового управління (ОКП ОС чи штабу АТО).
У зазначеному розпорядчому документі (наказі) зазначаються обставини, місце, дата, час, спосіб знищення (захоплення) техніки, тип цієї техніки, конкретні особи підрозділу, екіпажу та прирівняного до них підрозділу (або окрема особа у разі самостійного виконання завдання), які (яка) виконували(а) завдання зі знищення (захоплення) техніки, та сума збільшення винагороди, що належить кожній особі підрозділу, екіпажу, прирівняного до них підрозділу (або окремій особі у разі самостійного виконання завдання), які (яка) виконували(а) бойове завдання, з урахуванням їх внеску.
На підставі отриманого розпорядчого документа (наказу) органу військового управління (ОКП ОС чи штабу АТО) про підтвердження знищення (захоплення) техніки військовою частиною за місцем проходження служби військовослужбовця видається наказ про виплату збільшення винагороди за день, коли була знищена (захоплена) техніка.
Додатком 3 до Порядку № 340 передбачено розмір збільшеної винагороди 36540,00 грн за знищення (захоплення) іншого літального апарата (об`єкта), оснащеного засобами ураження або спостереження (у тому числі безпілотного).
З матеріалів справи вбачається, що 21.07.2025 штаб-старшина ОСОБА_1 знищив літальний безпілотний апарат типу “Shahed” на виконання бойового розпорядження Тактичної групи оборони пункту базування № 2 № 989/21/1205БР/ОКП/бу від 20.07.2025, що підтверджується витягом з журналу бойових дій зведеної команди бПДСЗ ТГр ОПБ №2 від 20.07.2025.
Безпосередній командир позивача - командир зведеної команди бПДСЗ ТГр ОПБ №2 капітана 3 рангу ОСОБА_2 - подав рапорт від 02.08.2025 про зарахування ураження цілі типу “Shahed” штаб-старшиною ОСОБА_1 , з доказами зазначеного знищення техніки противника.
Так, у вказаному рапорті від 02.12.2025 наявне посилання на пп. 2. п. 4 розділу ІІІ Порядку, відповідно до якого підтвердженням знищення (захоплення) техніки є: 
журнал бойових дій (журнал ведення оперативної обстановки);
рапорт (донесення) командира підрозділу, групи (військової частини) за підпорядкованістю, який виконував (яка виконувала) завдання, в якому детально зазначаються обставини, місце (координати), дата, час, спосіб знищення, тип знищеної (захопленої) техніки, сума збільшення винагороди, що належить до виплати кожному військовослужбовцю, який брав участь у знищенні (захопленні) техніки; 
донесення (доповідь, рапорт) командирів суміжних (розвідувальних) підрозділів, які за результатом візуального спостереження підтверджують знищення техніки;
дані фото- або відеофіксації, технічних засобів розвідки (спостереження), відеозапис відображення повітряної обстановки бойових машин протиповітряної оборони під час бойової роботи - щодо знищеної техніки;
акт оприбуткування трофейного майна - щодо захопленої техніки.
Документи, що підтверджують знищення (захоплення) техніки, разом із бойовим донесенням за підпорядкованістю надсилаються до органу військового управління (ОКП ОС чи штабу АТО) для розгляду.
Таким чином, у розпорядженні відповідача наявні рапорт капітана 3 рангу від 02.08.2025, а також журнал бойових дій, який був доданий до рапорту. Додатково, капітаном 3 рангу до рапорту було додано скріншот листування з месенджера “Signal” з робочого чату, в якому підтверджено збиття БПЛА противника.
При цьому, позивачем надано скріншот листування та аудіозаписи з месенджера “ ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_4 ), де підтверджено знищення 21.07.2025 літального безпілотного апарата типу “Shahed”.
Враховуючи зазначене, вбачається протиправна бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати позивачу винагороди за знищення 21.07.2025 літального безпілотного апарата типу “Shahed”.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на зазначені вище обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, ураховуючи, що докази понесення інших судових витрат позивачем не надані, підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за прийняття ним безпосередньої участі у бойових діях і відповідних заходах за період з 19.12.2024 по 26.09.2025 в розрахунку до 100 000,00 грн на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ) здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 ) додаткової винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за безпосередню участь у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за період з 19.12.2024 по 26.09.2025 в розрахунку до 100 000,00 грн на місяць пропорційно часу участі у таких заходах з урахуванням проведених виплат за цей період.
Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 винагороди, встановленої Порядком виплати винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту за безпосередню участь у воєнних конфліктах, в заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації чи в антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 18.09.2020 № 340, у розмірі 36540 грн за знищення 21.07.2025 літального безпілотного апарата типу “Shahed”.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ) здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 ) винагороди, встановленої Порядком виплати винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту за безпосередню участь у воєнних конфліктах, в заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації чи в антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 18.09.2020 № 340, у розмірі 36540 грн. за знищення 21.07.2025 літального безпілотного апарата типу “Shahed”.
Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів в порядку приписів ст.295 КАС України.
Рішення набирає законної сили згідно з приписами ст.255 КАС України. 

Суддя К.С. Єфіменко