Справа № 504/3336/24
Номер провадження 1-кп/504/320/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.04.2026 року	с-ще Доброслав 	

Доброславський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судових засідань, ОСОБА_2 ,
прокурора Доброславської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Доброслав Одеського району Одеської області, справу за обвинувальним актом у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12024161200000276 від 17.06.2024, за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, українця за національністю, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
-17.04.2018 Київським районним судом м. Одеси за ч.4 ст. 187, ч.4 ст.70, ч.2 ст.15 ч.2 ст. 185 КК України до 8 років 1 місяця позбавлення волі, 21.07.2023 звільнений по кінцю строку відбуття покарання,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, - 
ВСТАНОВИВ:
На підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/22 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради Національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб, 
На підставі Указів Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022, від 16.11.2022 № 757/2022, від 06.20.2023 № 58/2023, від 01.05.2023 № 254/2023, 26.07.2023 № 451/2023, від. 06.11.2023 №734/2023, від 14.02.2024 № 49/2024, від 10.05.2024 №271/2024, які затверджені Законами України, які набули чинності, строк дії воєнного стану в Україні безперервно продовжувався і продовжував діяти станом на 18.05.2024.
Так, ОСОБА_4 , будучи 17.04.2018 засудженим Київським районним судом м. Одеси за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187, ч.4 ст.70, ч.2 ст.15 ч.2 ст. 185 КК України, постійно мешкаючи в Україні, достовірно знаючи про дію в Україні воєнного стану, в силу ст. 89 КК України, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, відповідних висновків не зробив, на шлях виправлення не став та повторно вчинив умисний майновий злочин за таких обставин.
Під час дії воєнного стану в Україні, 08.06.2024 близько о 16:00 год. більш точний час не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи на території пляжної зони ресторанного комплексу «Море», який розташований за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Фонтанка, вул. Бульвар Променад, №1, на пляжній ковдрі побачив жіночу сумку, в якій знаходився мобільний телефон марки Samsung модель Galaxy А14, у якого в цей час виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, котре на праві власності належить ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів та переслідуючи мету незаконного збагачення, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, а поряд відсутні сторонні особи та власник майна, ОСОБА_4 таємно викрав мобільний телефон марки Samsung модель Galaxy А14, котрий належить ОСОБА_5 , після чого з місця події зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Своїми злочинним діями ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду у розмірі 4059 грн. 30 коп. 
Потерпіла ОСОБА_6 надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, матеріальних претензій до обвинуваченого не має, з цивільним позовом звертатися до суду не бажає. Визначення покарання обвинуваченому залишила на розсуд суду.
Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (злочині) визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового слідства, при цьому суду пояснив, що перебуваючи на пляжі в червні 2024 року побачив сумку в якому був телефон марки Самсунг, переконавшись, що власниця відсутня та за ним ніхто не спостерігає витащив телефон з сумки та з ним залишив місце. Десь через тиждень йому зателефонував батько, повідомив, що його розшукує поліція, він добровільно їм видав телефон. У вчиненому злочині розкаявся, не заперечував проти розгляду кримінального провадження щодо нього в порядку ч.3 ст.349 КПК України. 
Зі вступною промовою учасники процесу виступити відмовилися.
Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, вислухавши думку учасників процесу і роз`яснивши їм наслідки розгляду справи в порядку ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, щодо обставин, які ніким не оспорюються. 
Оцінюючи вищевикладене, суд приходить до висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 4 ст.185 КК України – таємне викрадення чужого майна(крадіжка), вчинена повторно в умовах воєнного стану.
Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень (злочинів), особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують відповідальність обвинуваченого.
Суд, зокрема, враховує те, що ОСОБА_4 раніше засуджений вироком Київського районного суду м. Одеси за ч.4 ст. 187, ч.4 ст. 170, ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України до 8 років 1 місяця позбавлення волі, 21.07.2023 звільнений по кінцю строку відбування покарання, скоїв умисне кримінальне правопорушення (злочин), який відносяться до категорії тяжких, відповідно до ст.12 КК України, разом з цим, визнав свою вину, негативно відноситься до вчиненого кримінального правопорушення, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, посередньо характеризується за місцем проживання, матеріальні претензії з боку потерпілої особи не заявлені, матеріальна шкода відсутня.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до положень ст.66 КК України є щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до положень ст.67 КК України, судом не встановлено.
В судових дебатах прокурор Доброславської окружної прокуратури ОСОБА_3 просив обрати обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років. Із застосуванням ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановишки строк випробування 1 рік 6 місяців з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України. Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав прокурора.
За результатом ознайомлення з досудовою доповіддю на обвинуваченого ОСОБА_4 , підготовленої Одеським РВ № 3 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області, судом встановлено, що за результатами оцінки ризику вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, а також ризику його небезпеки для суспільства орган пробації вважає можливим виправлення  ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства.
Суд, на підставі встановлених обставин вважає необхідним та достатнім обрати ОСОБА_4 міру покарання у виді позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання із випробувальним терміном, оскільки суд вважає можливим виправлення обвинуваченого без ізоляції його від суспільства.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 , обраний ухвалою Доброславського районного суду Одеської області від 09.03.2026 у виді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» суд вважає необхідним скасувати. 
Цивільні позови не заявлялися.
Судові витрати на проведення судових експертиз та залучення експерта є підтвердженими та відповідно до положень ст. 124 КПК України мають бути відшкодовані за рахунок обвинуваченого. 
Долю речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст.349, 371-373, 374, 615 КПК України, суд - 
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4  визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. 
Застосувати ст. 75 КК України і звільнити  ОСОБА_4  від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком, якщо протягом 1 (одного) року 6 місяців іспитового строку ОСОБА_4 не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п.п.1,2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4  у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Одеський слідчий ізолятор» – скасувати, обвинуваченого ОСОБА_4  з-під варти звільнити в залі суду.
Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме мобільний телефон марки «Самсунг Гелексі», який було передано на відповідальне зберігання під зберігальну записку потерпілій ОСОБА_5 – вважати повернутими власнику ОСОБА_5 .
Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати на проведення судової – товарознавчої експертизи в розмірі 320 грн.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Доброславський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, крім з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя:          ОСОБА_1