Березівський районний суд Одеської області 

08.04.2026
Справа № 494/1719/25
Провадження № 2/494/207/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 квітня 2026 року м. Березівка
Березівський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Панчишина А.Ю.,
при секретарі Станілевич А.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в приміщенні Березівського районного суду Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , за участю третьої особи: Органу опіки та піклування виконавчого комітету Березівської міської ради Одеської області про встановлення способу участі батька у вихованні дитини, - 
ВСТАНОВИВ:
03.11.2025 року згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, у провадження судді Березівського районного суду Одеської області Панчишина А.Ю. надійшли матеріали цивільної справи №494/1719/25 ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , за участю третьої особи: Органу опіки та піклування виконавчого комітету Березівської міської ради Одеської області про встановлення способу участі батька у вихованні дитини.
ОСОБА_2 , звернувшись з цим позовом до суду, посилався на те, що 03.06.2022 року Березівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) між ним та відповідачкою ОСОБА_4 був зареєстрований шлюб.
Рішенням Березівського районного суду Одеської області від 26.07.2024 року шлюб між ними був розірваний. 
Від спільного проживання сторони мають малолітнього сина – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
16.04.2024 року Березівським районним судом Одеської області було винесено судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі частини заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Позивач є військовослужбовцем ЗСУ та учасником бойових дій, має військове звання «молодший сержант». Відповідач на протязі останніх півроку чинить перешкоди позивачу у побаченні з сином, ховає сина від батька під час його відпусток, що порушує права позивача, який вважає, що виховання сина без участі батька є неможливим.
ОСОБА_2 був вимушений прийти на свято "останнього дзвоника" до СШ № 2 м. Березівки, де навчається син, для того, щоб побачитись та поспілкуватись з ним.
Спроби вирішити спір між сторонами мирним шляхом не надали результатів. 
На підставі вищевикладеного, ОСОБА_2 просить встановити способи його участі у вихованні малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді: 
- систематичних щотижневих побачень батька і сина щонеділі з 09-00 год. до 18-00 год. або в іншій день, під час короткочасної відпустки батька, після закінчення шкільного навчання сина; 
- щорічним спільним відпочинком сина та батька в період зимових канікул терміном один тиждень;
- щорічним спільним відпочинком сина та батька у період літніх канікул терміном в два тижня.
Ухвалою суду від 10.12.2025 року відкрито провадження у справі. 
Іншою ухвалою суду від 11.03.2026 року закрито підготовче провадження, справу було призначено до судового розгляду на 08.04.2026 року. 
У судовому засіданні представник позивача не з`явився, 08.04.2026 року подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. На позовних вимогах наполягають та просять їх задовольнити у повному обсязі.
За змістом статті 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Відповідно до ч.1 ст. 210 ЦПК України суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі.
Частиною 1 статті 223 ЦПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Згідно з висновком щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду від 04.09.2018 у справі № 915/593/17, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні, а неявка у судове засідання однієї із сторін, належним чином повідомленої про час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи у судовому засіданні.
Відповідно до п.1 ч. 3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином 11.03.2026 року під час проведення підготовчого судового засідання, що вбачається з особистої розписки ОСОБА_3 , з якою було узгоджено дату проведення судового розгляду по суті, будь-яких заперечень зі сторони відповідачки з приводу запропонованої судом дати, не поступало. Про причини неявки в судове засідання 08.04.2026 року ОСОБА_3 суд не повідомила, з будь-якими клопотаннями про відкладення розгляду справи не зверталась. Відзив на позовні вимоги відповідач також не подала. 
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог у судове засідання не з`явилися, представник Органу опіки та піклування виконавчого комітету Березівської міської ради Одеської області подала до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. 
За приписами ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Вивчивши матеріали справи, у межах наданих доказів, доведеності обставин на які позивач посилався, суд дійшов до висновку про задоволення позову з наступного.
Позивач ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Березівка, Одеської області, що підтверджується копією паспорту № НОМЕР_1 , виданого органом 5128 (Березівським РС ГУДМС в Одеській області) 02.11.2020 року. 
Згідно копії витягу з реєстру Березівської територіальної громади за №2025/005544406 від 30.04.2025 року, з 23.11.2021 року ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . 
03 червня 2022 року Березівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 був зареєстрований шлюб, після реєстрації шлюбу дружині було присвоєно прізвище чоловіка « ОСОБА_7 », що підтверджуєтьсявитягом із застосунку «Дія» (актовий запис про шлюб за №107). 
ІНФОРМАЦІЯ_4 у сторін народився син – ОСОБА_5 , що підтверджується витягом із застосунку «Дія» (актовий запис про народження за №66).
Рішенням Березівського районного суду Одеської області від 26.07.2024 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був розірваний.
16.04.2024 року Березівським районним судом Одеської області було винесено судовий наказ про стягнення з позивача на користь відповідачки аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі частини заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно рішення виконавчого комітету Березівської міської ради Березівського району Одеської області від 28.08.2025 року за №08-198 про встановлення способу участі батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у вихованні його малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 було встановлено ОСОБА_2 такий порядок участі у вихованні його малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : у зручний для дитини час з дотриманням шкільного розпорядку, враховуючи емоційний стан та стан здоров`я дитини проводити систематичні щотижневі побачення батька і сина щонеділі з 09 год. 00 хв. до 18 год. 00 год. або в інший день, за попередньою домовленістю між батьками про місце зустрічі, під час короткочасної відпустки батька; щорічним спільним відпочинком сина та батька у період зимових канікул терміном один тиждень; щорічним спільним відпочинком сина та батька у період літніх канікул терміном два тижні; за попередньою домовленістю між батьками, останні можуть самостійно, додатково визначати дні та час участі їх спілкування і виховання дитини, а також і місце, враховуючи військовий стан в Україні. 
Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Згідно п. 1,2 ст. 3 Конвенції, про права дитини, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Положеннями ч. 1 ст. 9 Конвенції, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Згідно із ч. 8 ст. 7 Сімейного кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Як визначено ст.ст. 141, 153 СК України, яка кореспондує зі ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.
Відповідно до ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно з ч. 2 ст. 157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.
Положеннями ч.ч.1,2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» встанволено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.
Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилається на відсутність між сторонами взаєморозуміння та спільного бачення формату і способу участі батька у вихованні їх спільного сина – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У зв`язку з відсутністю згоди між батьками щодо вирішення цього питання, позивач вважає, що реалізація покладених на нього батьківських обов`язків щодо виховання сина, а саме, встановлення такого порядку, підлягає вирішенню у судовому порядку.
Суд звертає увагу, що згідно ч. 2,3 ст. 159 СК України, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Чинним законодавством України встановлений принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей, і жоден із них не має будь-яких переваг.
Крім того, у відповідності до ч. 3 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що у разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини.
Так, судом було встановлено, що сторони припинили сімейні відносини, не проживають разом, при цьому, позивач має намір та бажання спілкуватися з дитиною, брати участь у її вихованні та житті. Крім того, жодних обставин, які б свідчили про негативну поведінку батька відносно дитини, судом не встановлено.
Враховуючи викладене, встановлюючи порядок спілкування з дитиною, з урахуванням позиції сторін та інтересів дитини, висновку органу опуки та піклування щодо вирішення судового спору, а також того, що дитина є фізично здоровою та розвинутою, будь-яких обставин, які б свідчили про неможливість спілкування її з батьком, чи можуть шкодити інтересам дитини, наявності особливих умов при визначенні порядку спілкування, не встановлено, суд доходить висновку, про доцільності встановлення порядку участі батька у вихованні дитини за місцем проживання дитини: систематичних щотижневих побачень батька і сина щонеділі з 09-00 год. до 18-00 год. або в іншій день, під час короткочасної відпустки батька, після закінчення шкільного навчання сина; щорічним спільним відпочинком сина та батька в період зимових канікул терміном один тиждень; щорічним спільним відпочинком сина та батька у період літніх канікул терміном в два тижня. 
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
На підставі викладеного, з врахуванням наявних в матеріалах справи доказів, суд доходить висновку, що вищенаведений спосіб та порядок участі у спілкуванні та вихованні сина є достатнім і відповідає принципу розумності, справедливості, збалансованості між інтересами всіх учасників сімейних відносин, у зв`язку з чим, позовна заява підлягає задоволенню.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору, на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судові витрати належить віднести на рахунок держави.
Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 81, 263, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, - 
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , за участю третьої особи: Органу опіки та піклування виконавчого комітету Березівської міської ради Одеської області про встановлення способу участі батька у вихованні дитини, - задовольнити. 
Встановити наступний порядок участі батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у спілкуванні та вихованні сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:
- систематичні щотижневі побачення батька і сина щонеділі з 09-00 год. до 18-00 год. або в іншій день, під час короткочасної відпустки батька, після закінчення шкільного навчання сина; 
- щорічним спільним відпочинком сина та батька в період зимових канікул терміном один тиждень; 
- щорічним спільним відпочинком сина та батька у період літніх канікул терміном в два тижня.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , українки, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП – НОМЕР_2 на користь Держави судовий збір у розмірі 1331 грн. 20 коп.
Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , українець, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_1 , виданий органом 5128 (Березівським РС ГУДМС в Одеській області) 02.11.2020 року, РНОКПП – НОМЕР_3 .
Відповідач – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , українка, громадянка України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП – НОМЕР_2 .
Третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Березівської міської ради Одеської області, пл. Захисників України, буд. 9, м. Березівка, Одеська область, ЄДРПОУ: 04056842.

Суддя Панчишин А.Ю.