ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 548/26/26  Номер провадження 33/814/520/26	Головуючий у 1-й інстанції Коновод О. В.  Доповідач ап. інст. Харлан Н. М.	

ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2026 року 	м. Полтава	

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Харлан Н.М., із секретарем судового засідання Писаренко К.С., з участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Кузьменка Є.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Кузьменка Є.А. – захисника в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Хорольського районного суду Полтавської області від 26 лютого 2026 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , українку, громадянку України, не працюючу, РНОКПП: НОМЕР_1 , мешканку: АДРЕСА_1 ,
визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 665 грн. 60 коп.

Згідно з постановою, 26.12.2025 року об 10:10 год. на а/д Київ-Харків-Довжанський М-03 237 км. водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом HYUNDAI SANTAFE н.з НОМЕР_2 та не врахувала дорожньої обстановки, не вибрала безпечної швидкості руху, не впоралася з керуванням та скоїла наїзд на металевий відбійник, внаслідок чого автомобіль та металевий відбійник отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушила вимоги п. 12.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність згідно ст. 124 КУпАП.
Не погоджуючись з рішенням суду, до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернувся адвокат Кузьменко Є.А. – захисник в інтересах ОСОБА_1 , в якій просить постанову відносно ОСОБА_1 скасувати та ухвалити нову постанову, якою закрити провадження у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. 
На обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що ОСОБА_1 діяла в умовах крайньої необхідності з метою відвернути тяжкі наслідки, які могли б настати в разі зіткнення з ЗАЗ DAEWOO. Їй на той момент не було відомо чому автомобіль перестроївся в другу смугу з такою низькою швидкістю за межами населеного пункту.
Вказує, що у відповідності до вимог ПДР ОСОБА_1 рухалася, була уважною та слідкувала за дорожньою обстановкою, що саме дало їй можливості не допустити зіткнення із попутним транспортним засобом, який виїхав перед нею несподівано та на малій швидкості - близько 40 км/год, відповідно до пояснень водія ОСОБА_2 , який перестроївся в лівий ряд в якому рухалася ОСОБА_1 , та своїми діями останній створив невідворотну дорожньо-транспортну пригоду.
Вважає, що своїми діями ОСОБА_1 уберегла водія автомобіля, який створив небезпеку для себе і для неї, від непоправних наслідків, які могли б статися як би їй не вдалося уникнути зіткнення, натомість, уникаючи зіткнення з автомобілем ЗАЗ DAEWOO, її транспортний засіб отримав механічні ушкодження передньої та задньої частини кузова.
Зазначає, що у зв`язку з тим, що водій ЗАЗ DAEWOO перестроївся в смугу руху по якій рухалася ОСОБА_1 з надто низькою швидкістю та безпосередній близькості, що виключало можливість, як застосувати заходи для повної зупинки, уникнути зіткнення, так як і передбачити, що водій ЗАЗ DAEWOO, вирішить перелаштуватися в ліву смугу, не надавши переваги в русі транспортному засобу який рухається в цій полосі.
Вказує, що з відео яке було приєднано до матеріалів справи ОСОБА_1 видно що лобове скло в автомобіля ЗАЗ DAEWOO, було обледенілі, при умові того, що воно обігрівається потоком теплого повітря, за таких обставин ймовірно, що інші стекла: бокові та вікно заднього огляду були теж замерзлі, що не дало водієві належним чином впевнитись, що в лівій смузі рухається в попутному напрямку автомобіль.
Зазначає, що ОСОБА_2 намагався перекрутити свідчення з метою уникнення відповідальності та надавав неправдиві покази в частині того, чи притягувався він до адміністративної відповідальності, оскільки останній вже притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 124 КУпАП, відповідно до рішення Хорольського районного суду Полтавської області у справі де ОСОБА_1 приймала участь як потерпіла.
Вказує, що висновки місцевого суду про порушення ОСОБА_1 п. 12.1 ПДР, що по тягло за собою вчинення ДТП, не узгоджуються з жодною нормою закону, так як ОСОБА_2 не є потерпілою особою, в суді приймав участь не відомо на яких підставах та вважає, що суд допустив його до участі в справі без жодних підстав.

Заслухавши виступ захисника Кузьменка Є.А. на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши їм аналіз та оцінку, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Встановлюючи наявність провини в діях ОСОБА_1 , суд врахував протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 551184 від 26.12.2025, схему місця ДТП, а також пояснення учасників ДТП.
Однак, на переконання апеляційного суду, судом першої інстанції надано помилкову оцінку наявним у справі доказам.
Диспозиція ст. 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Однак, не кожне порушення правил дорожнього руху перебуває в причинному зв`язку із наслідками у вигляді дорожньо-транспортної пригоди.
У протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 551184 від 26.12.2025 ОСОБА_1 ставиться в провину порушення п. 12.1 ПДР.
Згідно з п. 12.1 ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
В той же час у п. 1.10 ПДР визначено, що безпечна швидкість - швидкість, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах.
Тобто, ОСОБА_1 ставиться в провину, що саме недотримання нею безпечної швидкості руху призвело до втрати керування транспортним засобом та подальшого зіткнення з металевим відбійником.
Однак, вказане не враховує перебування водія в стані аварійної обстановки (порушення учасником дорожнього руху ПДР, які примусили інших учасників цього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян).
Так, за поясненнями ОСОБА_1 від 26.12.2025, вона в цей день рухалася по трасі Київ-Харків в напрямку м. Полтава, в лівій смузі на автомобілі HYUNDAI SANTAFE д.н.з. НОМЕР_2 , зі швидкістю 90 км/год. В цей час в правій смузі попереду їхав автомобіль Daewoo Lanos золотистого кольору з д.н.з. НОМЕР_3 з невеликою швидкістю і різко виїхав в її смугу майже перед нею, настільки близько, що вона зрозуміла, що не зможе уникнути зіткнення та почала гальмувати та сигналити, на що останній не реагував і продовжував виїзд на її смугу. Їй вдалося його оминути майже під відбійником зліва, але в подальшому її почало заносити та крутити і вона втратила керування аж до повної зупинки автомобіля.
Відповідно до пояснень іншого учасника ДТП від 26.12.2025 – ОСОБА_2 , останній в цей день рухався з м. Хорол в сторону м. Полтави на розворот. Проїхав після повороту 100 метрів, включив лівий покажчик повороту з метою перестроювання в ліву смугу руху. Перестроївся в смугу, включив ще поворот вліво. При цьому автомобіль HYUNDAI перебував приблизно 100 метрів позаду. Вказав, що водій вказаного транспортного засобу повідомила, що їхала 110 км/год, тільки він їхав 40 км/год. Крім того, водій на великій швидкості хотіла об`їхати його по правій стороні. Зазначив, що він їхав у лівій стороні з включеним поворотом вліво, однак водій HYUNDAI його не побачила і взяла в ліво, можна їй об`їхати справа, але по слизькій дорозі вона не впоралася із керуванням та здійснила зіткнення з відбійником зліва, потім справа у відбійник. 
З наведених пояснень слідує, що першочерговою причиною зміни напрямку руху, гальмування та як наслідок і втрати керування автомобіля HYUNDAI SANTAFE д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , став раптовий виїзд автомобіля DAEWOO Lanos д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , в умовах наявної ожеледиці та засніженого стану дорожнього покриття, відповідно до схеми місця ДТП та відеозапису, а тому ОСОБА_1 була змушена діяти в умовах аварійної обстановки з метою уникнення зіткнення з транспортним засобом, що раптово виїхав на її смугу руху.
Даних про те, що ОСОБА_1 , після виявлення перешкоди для руху, мала змогу вжити заходів, передбачених вимогами ПДР, в результаті яких можливо було уникнути зіткнення, матеріали справи не містять.
Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Враховуючи, що в справі відсутні будь-які інші докази, які б переконливо вказували на те, що саме недотримання ОСОБА_1 вимог п. 12.1 ПДР перебувало в причинному зв`язку із наслідками у вигляді дорожньо-транспортної пригоди, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не доведена поза розумним сумнівом, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям справи про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .
З огляду на викладене, апеляційні вимоги підлягають задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню із закриттям справи про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Кузьменка Є.А. – захисника в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову судді Хорольського районного суду Полтавської області від 26 лютого 2026 року щодо ОСОБА_1  – скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського
апеляційного суду       Н.М. Харлан