Справа № 539/4912/25
Провадження № 2-др/539/4/26

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.03.2026 м.Лубни
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді Овчаренко О.Л.
за участю секретаря Ковтун І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Лубни заяву представника відповідача Савинського Сергія Миколайовича про ухвалення додаткового рішення з питання розподілу судових витрат у цивільній справі №539/4912/25 за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,  
ВСТАНОВИВ:       У провадженні Лубенського міськрайонного суду Полтавської області перебувала справа за Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням суду від 20.02.2026 відмовлено у задоволенні позову.           25.02.2026 представник відповідача звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просив стягнути з позивача на користь відповідача 21000,00 грн, з яких: 16000,00 грн. – витрати на професійну правничу (правову) допомогу; 5000,00 грн. – розмір додаткової винагороди («гонорару» успіху»).      У судове засідання відповідач та його представник не з`явились. Представник відповідача подав суду заяву, в якій просив задовольнити заяву про ухвалення додаткового рішення у повному обсязі та розглянути без його та відповідача участі.    У судове засідання представник позивача не з`явився, про день та час судового засідання був повідомлений належним чином.        Вивчивши заяву про ухвалення додаткового рішення та додані до неї документи, суд дійшов наступного висновку.          Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 20.02.2026 у задоволенні позову Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.     Представник відповідача у судовому засіданні 20.02.2026 зробив заяву про надання відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України доказів понесення відповідачем витрат на правову допомогу протягом 5 днів з дня ухвалення рішення у цій справі.     25.02.2026 представник відповідача звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просив стягнути з позивача на користь відповідача 21000,00 грн., з яких: 16000,00 грн. – витрати на професійну правничу (правову) допомогу; 5000,00 грн. – розмір додаткової винагороди («гонорару» успіху»).      Представником відповідача до заяви про ухвалення додаткового рішення додано копії договору про надання правничої допомоги №16/10/2025-1 від 16.10.2025, додаткової угоди до цього договору від 16.10.2025, укладених між адвокатом Савинським С.М. та ОСОБА_1 , акту приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 25.02.2026.  Згідно пунктів 1,2 частини 1 частини 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору, витрат, пов`язаних з розглядом справи.     До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.           Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.   Згідно із частиною 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).        Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.         Статтею 137 ЦПК України, передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.             За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:            1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;    2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.            Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.    Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:    1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);   2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);  3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;     4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.     У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.             Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.           Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».             Згідно зі статтею 1 вищевказаного Закону договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.            Відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.          Згідно з частиною першою статті 27 вищевказаного Закону договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі.       До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права (частина третя статті 27 Закону).       Статтею 30 вищевказаного закону визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.             Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.         При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.       За своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, що регулюється Главою 63 ЦК України та загальними положенням про договір, передбаченими Главою 52 ЦК України.        Відповідно до частини першої статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.           Відповідно до статті 903 ЦК України визначено, що у разі, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.      Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору (частина п`ята статті 626 ЦК України).       Судом встановлено, що між відповідачем ОСОБА_1 та адвокатом Савинським С.М. був укладений договір про надання правничої допомоги №16/10/2025-1 від 16.10.2025, відповідно до п.5.1 якого гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту за цим договором. Порядок обчислення гонорару, розмір гонорару, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення визначаються сторонами у додаткових угодах до даного договору, які є невід`ємними частинами договору.       16.10.2025 між відповідачем ОСОБА_1 та адвокатом Савинським С.М. була укладена додаткова угода №1 до договору про надання правничої допомоги №16/10/2025-1, відповідно до п.2.1 якої за надання правничої допомоги при розгляді справи за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості клієнт зобов`язується сплатити на рахунок адвоката: -основний гонорар, що є фіксованим та наведеними у п.2.2 додаткової угоди; - додатковий гонорар «гонорар успіху», фіксований розмір якого, а також умови виплати якого визначені у п.2.3 Додаткової угоди. Відповідно до пункту 2.2. додаткової угоди основна винагорода адвоката за цією додатковою угодою становить 16000,00 грн. Сторони домовились, що у випадку більш ніж двох судових засідань, участь адвоката у подальших засіданнях становитиме 2000,00 грн. за кожне окреме засідання. Згідно п.п.2.3 додаткової угоди сторони домовились, що у випадку досягнення позитивного результату для клієнта в суді першої інстанції, клієнт додатково сплачує на користь адвоката суму коштів, яка є еквівалентною 5000,00 грн.    Згідно акту приймання-передачі виконаних робі (наданих послуг) №1 від 25.02.2026 до додаткової угоди №1 від 16.10.2025 до договору про надання правничої допомоги №16/10/2025-1 від 16.10.2025 «адвокатом Савинським С.М. Чернеті Р.С. було надано наступні послуги щодо надання правничої допомоги:       -підготовка, подача адвокатом відзиву на позовну заяву та участь у двох судових засіданнях, що включає в себе: підготовку клопотань, аналіз матеріалів справи, аналіз законодавства та актуальної судової практики щодо спірних правовідносин, підготовка тексту відзиву, виготовлення додатків, направлення відзиву до суду, участь у судових засіданнях 28.10.2025 та 03.12.2025 (вартість наданої правничої допомоги -10000, грн.);  - представництво інтересів ОСОБА_1 у судовому засіданні у режимі відеоконференції 12.01.2026 (вартість наданої правничої допомоги -2000, грн.);   - представництво інтересів ОСОБА_1 у судовому засіданні у режимі відеоконференції 02.02.2026 (вартість наданої правничої допомоги -2000, грн.);   - представництво інтересів ОСОБА_1 у судовому засіданні у режимі відеоконференції 20.02.2026 (вартість наданої правничої допомоги -2000, грн.).   Загальна вартість наданої правничої допомоги складає 16000,00 грн.    Оскільки Лубенським міськрайонним судом Полтавської області у справі №539/4912/25 відмовлено у задоволенні позову Акціонерного товариства «Сенс Банк», то клієнт, окрім основної винагороди адвоката, також сплатив і додаткову винагороду («гонорар успіху») у розмірі 5000,00 грн.         Загальна вартість наданої адвокатом та прийнятої клієнтом правничої (правової) допомоги становить 21000,00 грн. Станом на момент підготовки акту клієнтом було сплачено адвокату суму коштів у повному обсязі.»       У постановах Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 910/15621/19 та від 28.04.2021 у справі № 910/12591/18 вказано, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, визначеними частинами третьою-п`ятою, дев`ятою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, керуючись частинами третьою-п`ятою, дев`ятою статті 141 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні здійснених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та, відповідно, не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.      Суд вважає, що розмір витрат відповідача на правову допомогу в загальній сумі 16000,00 грн. є явно неспівмірним із складністю цієї справи та обсягом виконаних адвокатом робіт.              На думку суду, з урахуванням незначної складності справи, сума витрат на правову допомогу, що включає в себе: підготовку клопотань, аналіз матеріалів справи, аналіз законодавства та актуальної судової практики щодо спірних правовідносин, підготовка тексту відзиву, виготовлення додатків, направлення відзиву до суду, участь у судових засіданнях в режимі відеоконференцїї 28.10.2025 (тривалість 13 хвилин) та 03.12.2025 (тривалість 28 хвилин), є неспівмірною зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт. Співмірним розміром витрат на ці послуги і роботи адвоката суд визнає суму в сукупному розмірі 7000 грн.         Стосовно участі адвоката в судових засіданнях в режимі відеоконференції 02.01.2026, 02.02.2026, 20.02.2026 суд зазначає, що загальна тривалість цих засідань складає 1 годину 51 хвилину (02.01.2026 – 47 хвилин, 02.02.2026 – 42 хвилини, 20.02.2026 – 22 хвилини). На думку суду, співмірним розміром витрат на послуги адвоката щодо участі у цих засіданнях в інтересах відповідача суд визнає суму в сукупному розмірі 2500 грн. Разом з тим, суд не вбачає підстав для відшкодування «гонорару успіху» адвоката, оскільки зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, щодо додаткового заохочення адвоката не є обов`язковими для суду при вирішенні питання розподілу таких судових витрат. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року у справі 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19) дійшла висновку про можливість існування «гонорару успіху» як форми оплати винагороди адвокату, визнала законність визначення між адвокатом та клієнтом у договорі про надання правової допомоги такого виду винагороди як «гонорар успіху», що відповідає принципу свободи договору та численній практиці ЄСПЛ, а також зазначила, що суд повинен оцінювати необхідність та розумність судових витрат у вигляді «гонорару успіху», саме в контексті компенсації цих витрат за рахунок іншої сторони судової справи. Таким чином, зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату «гонорару успіху», не є обов`язковими для суду при вирішенні питання про розподіл судових витрат та покладення таких витрат на іншу сторону справи, оскільки в такому випадку суд, застосовуючи відповідні положення процесуального законодавства, зокрема частин четвертої-п`ятої статті 137 ЦПК України, може оцінювати необхідність, розумність та інші критерії співмірності цих витрат.   Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 03 серпня 2022 року у справі № 520/10409/18 (провадження № 61-5799св21), від 18 жовтня 2023 року у справі № 591/542/19 (провадження № 61-1348св23), від 05 червня 2024 року у справі № 711/9608/15-ц (провадження № 61-11547св23), від 05 березня 2025 року у справі № 161/170/24 (провадження № 61-9822св24). З урахуванням наведеного, у даному випадку заявлений до відшкодування в порядку розподілу судових витрат погоджений між адвокатом та клієнтом гонорар успіху за результатами розгляду справи у суді першої інстанції у розмірі 5000,00 грн. не має характеру необхідних та розумних витрат, а тому не є обов`язковим для відшкодування відповідачеві за рахунок позивача. Отже, всього співмірним розміром витрат на всі послуги і роботи адвоката відповідача в цій справі суд визнає суму в сукупному розмірі 9500,00 грн.    Враховуючи, що у задоволенні позову було відмовлено у повному обсязі, на підставі п.2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з позивача на користь відповідача слід стягнути суму витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 9500,00 грн.       Керуючись статтями 137, 141, 270 ЦПК України, суд  
УХВАЛИВ:       Заяву представника відповідача Савинського Сергія Миколайовича про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.        Ухвалити додаткове рішення щодо розподілу судових витрат у цивільній справі №539/4912/25.            Стягнути з Акціонерного товариства «Сенс Банк» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 9500 (дев`ять тисяч п`ятсот) гривень.             У задоволенні решти вимог заяви відмовити.       Додаткове рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому додаткове рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому додаткового рішення суду.           Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.           Позивач: Акціонерне товариство «Сенс Банк», код ЄДРПОУ 23494714, місцезнаходження: 03150, місто Київ, вулиця Велика Васильківська, будинок 100.   Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .        

Суддя О.Л. Овчаренко