ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 635/51/25 Головуючий суддя І інстанції Базов О. В.
Провадження № 33/818/870/26 Суддя доповідач Шабельніков С.К.

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 квітня 2026 року м. Харків
Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К., при секретарі Вакула Н.С. за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Майбороди С.С., а також потерпілого ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Майбороди С.С. на постанову судді Харківського районного суду Харківської області від 22 грудня 2025 року стосовно ОСОБА_2 за ст.ст.122-4, 124, ч.1 ст. 130 КУпАП, -
в с т а н о в и в:
Цією постановою
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, мешканець АДРЕСА_1 ,
- визнаний винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 та ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Також з ОСОБА_2 стягнуто судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.
Постановою встановлено, що 22.12.2024 року о 20-10 год. за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Високий, перехрестя траси М18-вул. Жовтневої, ОСОБА_2 керував автомобілем «Шевролет», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем «Рено», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в зустрічному напрямку. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Потерпілий ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 11.3 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.
Крім цього, постановою встановлено, що 22.12.2024 року о 20-10 год. за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Високий, перехрестя траси М18-вул. Жовтневої, ОСОБА_2 керуючи автомобілем «Шевролет», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , здійснив зіткнення з автомобілем «Рено», д.н.з. НОМЕР_2 , та залишив на порушення встановлених правил. Місце дорожньо-транспортної пригоди до якої він причетний. Потерпілий ОСОБА_1 . Свідок ОСОБА_4 . Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.10А Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ст. 122-4 КУпАП.
Поряд з цим постановою встановлено, що 22.12.2024 року о 20-30 год. за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Покотилівка, вул. Сковороди, буд. 18. ОСОБА_2 керував автомобілем «Шевролет», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Порушена координація рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на визвначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Алкотест 7510 та проведення такого огляду в медичному закладі відмовився у присутності двох свідків – ОСОБА_5 , ОСОБА_1 . Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП

В своїй апеляційній скарзі захисник Майборода С.С. просив судову постанову скасувати, а провадження у справі за ст.ст. 122-4, 124, ч.1 ст. 130 КУпАП – закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП – за відсутності в його діях складу і події вказаних адміністративних правопорушень.
В обґрунтування своєї апеляційної скарги захисник посилався на те, що суд першої інстанції розглянув справу без участі ОСОБА_2 , чим порушив його право на захист. Також вказував на відсутність у цій справі доказів, які доводять винуватість ОСОБА_2 . 

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції захисник Майборода С.С. повідомив, що ОСОБА_2 повідомлений про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, однак за станом здоров`я не має можливості приймати участь в судовому засіданні, а тому просив розглянути апеляційну скаргу без участі ОСОБА_2 .
В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції потерпілий ОСОБА_1 не заперечував щодо розгляду апеляційної скарги без участі ОСОБА_2 .
Враховуючи наведене, а також положення ст.ст. 268, 271 КУпАП, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість розгляду апеляційної скарги без участі ОСОБА_2 за обов`язковою участю його захисника – адвоката Майбороди С.С.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши доводи захисника Майбороди С.С., який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити, а також пояснення потерпілого ОСОБА_1 , який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги та вважав оскаржувану постанову законною та обґрунтованою, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні. 
Як вбачається з матеріалів цієї справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_2 у порушенні правил дорожнього руху України, передбачених п.п. 11.3, 2.10А, 2.5.
Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апеляційним судом не встановлено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_2 у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 та ч.1 ст. 130 КУпАП. 
Зокрема, визнаючи ОСОБА_2 винним, суд першої інстанції послався на докази, а саме відомості, які містяться у: протоколах про адміністративні правопорушення; схемі місця ДТП; письмових поясненнях учасників ДТП; рапортах працівників поліції; відеозаписах з відеореєстраторів працівників поліції.
Відповідно до відомостей, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії АБА № 103331 від 22.12.2024 (арк. 1), 22.12.2024 року на перехресті траси м18-вул. Жовтневої у с. Високий ОСОБА_2 керував автомобілем «Шевролет», виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем «Рено», який рухався у зустрічному напрямку.
Відповідно до відомостей, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії АБА № 103333 від 22.12.2024 (арк. 3), 22.12.2024 року ОСОБА_2 керуючи автомобілем на перехресті траси м18-вул. Жовтневої у с. Високому здійснив зіткнення з автомобілем «РЕНО» та залишив на порушення встановлених правил місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний.
Крім того, відповідно до відомостей протоколу про адміністративне правопорушення серії АБА № 103332 від 22.12.2024 року (арк. 11), ОСОБА_2 керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, а також в закладі охорони здоров`я ОСОБА_2 відмовився.
В матеріалах справи міститься відеозапис за участю ОСОБА_2 (арк.9, 10).
З відомостей цього відеозапису об`єктивно вбачається, що працівники поліції після складення протоколів про адміністративні правопорушення, повідомили ОСОБА_2 зміст цих протоколів, однак останній відмовився від їх підпису та від отримання їх копій.
Поряд з цим належить врахувати, що піж час складення протоколів про адміністративні правопорушення ОСОБА_2 неодноразово намагався поїхати з місця події, однак працівники поліції повідомляли йому про те, що він повинен дочекатися поки працівники поліції закінчать складення протоколів, а лише після цього можна бути вільним.
Такі відомості свідчать про те, що ОСОБА_2 був обізнаний про те, що стосовно нього працівниками поліції 22.12.2024 року було складено протоколи про адміністративні правопорушення за ст.ст. 122-4, 124, ч.4 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до вимог ст. 267 КУпАП, вилучення речей і документів, у тому числі посвідчення водія, відсторонення водіїв від керування транспортними засобами та огляд на стан алкогольного сп`яніння може бути оскаржено заінтересованою особою у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) відносно органу (посадової особи), який застосував ці дії, або до суду.
Належить взяти до уваги те, що протоколи про адміністративні правопорушення складені уповноваженими державою особами і дії посадових осіб які їх складали, в порядку передбаченому чинним законодавством ані ОСОБА_2 , ані його захисником не оскаржувалися, тобто останні не зверталися із скаргами на дії працівників поліції до їх безпосереднього керівництва для ініціювання проведення службової перевірки, не зверталися з позовом до суду в порядку КАС України на дії працівників поліції, а також не зверталися із відповідними заявами у порядку, передбаченому чинним КПК України до правоохоронних органів, що вочевидь унеможливлює врахування апеляційним судом доводів апелянта щодо незаконності дій працівників поліції.
Тобто ОСОБА_2 звернувшись до професійного адвоката скористався своїм правом на захист, однак не скористався своїм процесуальним правом на оскарження дій працівників поліції під час складення ними протоколів про адміністративні правопорушення стосовно нього.
Отже, враховуючи відсутність будь яких скарг ОСОБА_2 та його захисника, а також відсутність відповідних висновків інших компетентних органів щодо незаконності дій працівників поліції під час складення ними протоколів про адміністративні правопорушення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відомості, які зафіксовані в цих протоколах відповідають дійсності, тому можуть слугувати доказами у цій справі.
Крім того, відповідно до відомостей письмових пояснень потерпілого ОСОБА_1 (арк. 8) та його дружини ОСОБА_4 (арк. 6), 22.12.2024 року вони разом рухались на своєму автомобілі з м. Харкова в бік м. Мерефа по трасі м18 поблизу вул. Жовтневої смт Високий їм на зустріч виїхав автомобіль Шевролет. Для уникнення зіткнення з автомобілем, який здійснив виїзд на їх смугу за для уникнення зіткнення з даним автомобілем вони здійснили маневр з`їзду на узбіччя праворуч. Цього було не достатньо в результаті чого автомобіль, який виїхав їм назустріч, розбив їм дзеркало заднього виду з лівого боку та після чого поїхав в бік м. Харкова. Після цього вони зупинилися зібрати залишок дзеркала в цей час його дружина здійснила дзвінок на лінію «102» та сіли в автомобіль та почали наздоганяти автомобіль, який покинув місце ДТП. Наздогнати цей автомобіль вдалося в смт Покотилівка по вул. Сковороди біля буд. № 18. Весь час переслідування ОСОБА_4 підтримувала телефонний зв`язок із працівниками поліції. Прибувши на місце зупинки працівники поліції виявили ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_2 та запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак він відмовився від огляду на місці зупинки а також у лікаря нарколога.
Аналогічні пояснення ОСОБА_6 та ОСОБА_4 надали в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції.
Оцінюючи ці пояснення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що вони є послідовними, не змінювались впродовж судового та апеляційного розгляду та узгоджуються з іншими доказами у справі, а тому заслуговують на увагу.
Крім того, відповідно до відомостей відеозапису, який міститься в матеріалах цієї справи вбачається, що ОСОБА_2 особисто повідомляв працівникам поліції про те, що він перебуваючи вдома вживав алкогольні напої. Під час вживання цих напоїв вирішив з`їздити в гості до своєї доньки, яка проживає в м. Харкові. Під час керування автомобілем дійсно допустив зіткнення з іншим автомобілем, однак дякував, що обійшлося без травмованих.
Поряд з цим належить врахувати, що з відеозапису вбачається, що в автомобілі Шевролет крім ОСОБА_2 нікого не було, а під час спілкування з працівниками поліції останній не повідомляв, що автомобілем керувала будь-яка інша особа.
Також з відеозапису вбачається, що потерпілий ОСОБА_1 повідомляє працівникам поліції, що під час зіткнення з його автомобілем за кермом автомобіля Шевролет був саме ОСОБА_2 , а будь-яких інших осіб в його автомобілі не перебувало.
Відомості проте, що ОСОБА_2 перебував у автомобілі сам останній не заперечував, що підтверджується відомостями цього відеозапису.
Такі відомості відеозаписів вочевидь свідчать про те, що саме ОСОБА_2 керував автомобілем, допустив виїзд на зустрічну смугу та здійснив зіткнення автомобілів, після чого зник з місця ДТП.
Крім того, з відеозапису вбачається, що під час спілкування з ОСОБА_2 працівники поліції виявили у останнього ознаки алкогольного сп`яніння, роз`яснили йому його права, передбачені ст. 63 Конституції Цкраїни та ст. 268 КУпАП, роз`яснили порядок проведення огляду на стан сп`яніння та запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці його зупинки з використанням газоаналізатору Драгер або у закладі охорони здоров`я. ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а тому працівники поліції склали стосовно нього протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП.
Крім того, з відеозапису вбачається, що працівники поліції роз`яснили ОСОБА_2 наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що останньому було зрозуміло.
Крім того, в матеріалах справи міститься схема місця ДТП (арк. 5). Належить врахувати, що матеріали справи не містять відомостей щодо незгоди сторони захисту з відомостями, які зафіксовані в цій схемі.
Натомість, з відомостей цієї схеми об`єктивно вбачається, що місцем зіткнення автомобілів є саме смуга руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , що вочевидь свідчить про те, що саме автомобіль під керуванням ОСОБА_2 здійснив виїзд на зустрічну для нього смугу руху та допустив зіткнення.
Такі відомості, поза розумним сумнівом, свідчать про те, що саме ОСОБА_2 керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння, допустив виїзд на зустрічну смугу руху та здійснив зіткнення своїм дзеркалом заднього виду з дзеркалом заднього виду автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , а також відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці його зупинки та в закладі охорони здоров`я.
Поряд з цим, належить врахувати, що в схемі місця ДТП, яку складав саме працівник поліції ОСОБА_7 зафіксована адреса, саме с. Мілове, Ізюмського району Харківської області, що вочевидь свідчить про необґрунтованість таких тверджень апелянта.
Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.
В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. 
Поряд з цим, відповідно до вимог п. 1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Відповідно до вимог п. 11.3 ПДР України, на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку у мають перевагу.
Відповідно до вимог п.2.10А ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишитися на місці пригоди.
Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_2 п.п. 11.3, 2.10А, 2.5 Правил дорожнього руху України.
Натомість, відповідно до вимог ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні – не пізніше як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій – шостій цієї статті.
Отже оцінюючи положення ст. 38 КУпАП, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у справах про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 122-4, 124 КУпАП стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня його виявлення.
Відповідно до відомостей, які зафіксовані в протоколах про адміністративні правопорушення (арк. 1, 3) вбачається, що вони складені 22.12.2024 року за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, толто були виявлені 22.12.2024 року.
Тобто стягнення за цими адміністративними правопорушеннями суд мав процесуальну можливість накласти лише впродовж трьох місяців, а саме до 22.03.2025 року.
Відповідно о вимог п.7 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
Враховуючи ці відомості, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що станом на 22 грудня 2025 року строк накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП - закінчився,
Отже, не спростовуючи висновків суду першої інстанції щодо винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, - провадження у цих справах підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу. 
Враховуючи наведене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судова постанова підлягає зміні в частині притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. ст. 122-4, 124 КУпАП. 
В решті постанова судді Харківського районного суду Харківської області про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124, ч.1 ст. 130 КУпАП та накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу захисника Майбороди С.С. задовольнити частково.
Постанову судді Харківського районного суду Харківської області від 22 грудня 2025 року щодо притягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ст.ст. 122-4, 124 та ч.1 ст. 130 КУпАП – змінити в частині притягнення до адміністративної відповідальності за ст.122-4, 124 КУпАП.
Закрити провадження у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 122-4, 124 КУпАП на підставі п.7 ст. 247 КУпАП.
В решті постанову судді Харківського районного суду Харківської області від 22 грудня 2025 року – залишити без змін.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя       С.К. Шабельніков