Номер провадження: 33/813/141/26
Номер справи місцевого суду: 504/3792/25 
Головуючий у першій інстанції Якимів А. В. 
Доповідач Журавльов О. Г.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2026 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Журавльов О.Г., за участі секретаря судового засідання Хангельдян К.С., представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Рябченко М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Дейниченка В.І. на постанову судді Доброславського районного суду Одеської області від 30 вересня 2025 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, в/ч НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 174 КУпАП,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Постановою судді Доброславського районного суду Одеської області від 30 вересня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 174 КУпАП.
Накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень на користь держави з конфіскацією зброї – карабін, довгоствольна вогнепальна нарізна і комбінована вогнепальна зброя, HELCKER&KOCH Cambh, Hecler&Koch, MR223, № НОМЕР_2 , НОМЕР_3 .
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн. на користь держави.

Встановлено, що 16.08.2025 року о 01.00 год. ОСОБА_1 знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , здійснив випадковий постріл у невідведеному для цього місці з карабіну Hecler&Koch, MR223, №143-043492, який належить йому згідно витягу з «ЄРЗ» 811666. Таким чином ОСОБА_1 вчинив правопорушення передбачене ст. 174 КУпАП.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

Не оскаржуючи вину ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 174 КУпАП адвокат Дейниченко В.І. подав апеляційну скаргу, просить скасувати постанову в частині призначеного адміністративного стягнення та звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 174 КУпАП та застосувати до нього усне зауваження.
Доводи обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 є діючим військовослужбовцем. Цей факт підтверджується фотокопією військово-облікового документу. Згідно запису у вказаному документі, ОСОБА_1 несе службу у військової частині НОМЕР_1 та його військово-облікова спеціальність - розвідник До цього ОСОБА_1 перебував у лавах ДУК «Правий сектор» на посаді стрільця, що підтверджується фотокопією службового посвідчення Перебуваючи у лавах ДУК «Правий сектор», ОСОБА_1 з листопада 2015р. приймав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в Донецькій обл.
Конфіскований карабін потрібен скаржнику виключно для виконання бойових завдань згідно його військової спеціальності і без нього виконання бойових завдань неможливе.
Зазначає, що ОСОБА_1 позитивно характеризується за місцем служби, до цього випадку він ніколи раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, вчинене адміністративне правопорушення не становить суспільної небезпеки та не завдало збитків державним чи суспільним інтересам, він повністю визнав свою провину та щиро розкаявся. Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , суд 1-ї інстанції не встановив.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 – адвоката Рябченко М.О., який підтримав апеляційну скаргу, прихожу до наступних висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до положень ч.ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно ч. 7 ст. 294 КУпАП - апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Під час судового розгляду суд першої інстанції належним чином дослідив докази наявні в матеріалах справи, дав їм відповідну правову оцінку, правильно встановив фактичні обставини вчиненого ОСОБА_1 правопорушення та зробив обґрунтований висновок про доведеність його вини за ст. 174 КУпАП.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не оскаржує фактичні обставини справи, кваліфікацію своїх дій та ступінь доведеності його вини, а тому відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП України, апеляційний суд не переглядає постанову суду в цій частині.
Водночас, ОСОБА_1 просив звільнити його від адміністративної відповідальності за малозначністю правопорушення, на підставі ст. 22 КУпАП.
Так, ч. 1 ст. 22 КУпАП передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Поняття малозначності правопорушення відсутнє в чинному КУпАП, а так само і конкретний перелік складів правопорушень, при вчиненні яких орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу про адміністративне правопорушення, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Доцільно припустити, що до випадків, коли може бути застосована стаття 22 цього Кодексу, належать склади правопорушень, санкції за вчинення яких передбачають накладення адміністративного стягнення у вигляді попередження. У випадку застосування статті 22 попередження замінюється усним зауваженням. При цьому особа, звільнена від адміністративної відповідальності на підставі статті 22 КУАП, вважається такою, що не була піддана адміністративній відповідальності, безпосередньо з моменту прийняття органом (посадовою особою), уповноваженою вирішувати справу про адміністративні правопорушення, рішення про звільнення від відповідальності та винесення усного зауваження.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 зазначив, що згідно з принципом верховенства права - однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях ЄСПЛ, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.
Апеляційний суд наголошує, що звільнення від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю вчиненого правопорушення, передбачене ст. 22 КУпАП, є правом, а не обов`язком суду і застосовується лише в сукупності усіх з`ясованих фактів, що дозволяють вирішити питання про доцільність звільнення правопорушника від адміністративної відповідальності.
Відтак слід дійти висновку, що поняття малозначності має оціночний характер, його зміст визначається, шляхом надання правозастосовним органом (судом) оцінки усім конкретним обставинам справи.
Як видно із мотивувальної частини оскаржуваної постанови суду, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення суд врахував: характер вчиненого правопорушення, наслідки, особу правопорушника, ступінь його вини та відсутність обставин, які пом`якшують або обтяжують відповідальність, а тому вважав за необхідне накласти адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої ст.174 КУпАП України.
У статті 23 КУпАП законодавець визначив, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, у дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Апеляційний суд приймає до уваги доводи захисника про те, що ОСОБА_1 визнає вину, до адміністративної відповідальності він притягується вперше, є військовослужбовцем, водночас, вказане не дає підстави визнати вчинене правопорушення малозначним та звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням, в тому числі з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, передбаченого ст. 174 КУпАП, а також санкції цієї статті у виді конфіскація відповідної зброї, що свідчить про високий ступень небезпеки такого правопорушення та про посилення відповідальності за його вчинення.
Отже, у вказаній справі апеляційний суд, не вбачає підстав для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст. 174 КУпАП на підставі ст. 22 КУпАП, оскільки дане правопорушення не може вважатись малозначним.
Щодо доводів захисника про несправедливість застосованого до ОСОБА_1 як військовослужбовця додаткового стягнення у виді конфіскації відповідної зброї, то апеляційний суд їх вважає необґрунтованими, оскільки накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ст. 174 КУпАП додаткове стягнення є безальтернативним, а перебування його на військовій службі в Збройних Силах України, не є обставиною, за якої до нього не можливо застосувати вказаний вид стягнення.
Апеляційний суд з глибокою повагою ставиться до військовослужбовців ЗСУ та сил оборони, які самовіддано захищають Україну та її громадян від збройної агресії рф, водночас, звертає увагу на те, що закон для всіх один, та він повинен застосовуватися однаково до кожного хто його порушив.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, у зв`язку із чим відсутні підстави для її скасування або зміни.

Керуючись статтями 7, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:
Апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Дейниченка В.І. – залишити без задоволення.
Постанову судді Доброславського районного суду Одеської області від 30 вересня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 174 КУпАП – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Г. Журавльов