Справа №709/121/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2026 року Чорнобаївський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого - судді Кваші І.М.,
секретаря судового засідання - Дем`яненко Н.М.,
за участі - представника позивача Манзар Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Чорнобай в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: військова частина НОМЕР_1 , про визнання батьківства, виключення з актового запису та внесення змін до актового запису про народження,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Манзар Т.В. в інтересах позивача ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач-1), ОСОБА_3 (далі - відповідач-2), ОСОБА_4 (далі - відповідач-3), про визнання батьківства, виключення з актового запису та внесення змін до актового запису про народження.
В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що 09 грудня 2022 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб. 
У лютому 2023 року між ними шлюбні відносини припинено.
З червня 2023 року ОСОБА_1 проживала з ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу.
15 лютого 2025 року ОСОБА_3 зник безвісти.
21 березня 2025 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області розірвано.
За час проживання з ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачка ОСОБА_1 народила сина - ОСОБА_5 .
Згідно з висновком про біологічну спорідненість №MGU2932 від 26 грудня 2025 року ймовірність спорідненості бабусі ОСОБА_4 та дитини ОСОБА_5 становить 99,96446141%.
Батьком дитини в актовому записі про народження на підставі ст. 122 СК України вказано ОСОБА_2 , оскільки після розірвання шлюбу і народження дитини не спливло десять місяців. 
Представник позивача обгрунтовувала підстави звернення до суду саме в порядку позовного, а не окремого провадження, посилаючись на практику Верховного Суду. Зазначила, що законодавець врегулював відносини і передбачив, що факт батьківства встановлюється в окремому провадженні за умов, що запис про батька дитини у книзі записів народжень здійснено за вказівкою матері, та смерті того, батьківство кого встановлюється, або оголошення його померлим. Натомість у разі зникнення особи безвісти за особливими обставинами застосовується конструкція позову про визнання батьківства. 
У зв`язку з цим представник позивача просила визнати ОСОБА_3 батьком дитини - ОСОБА_5 , виключити з актового запису про народження ОСОБА_5 відомості про ОСОБА_2 як батька дитини, внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_5 зазначивши в графі "батько" " ОСОБА_3 ", вказавши прізвище дитини " ОСОБА_3 " і по батькові " ОСОБА_3 ".
Ухвалою суду від 02 лютого 2026 року відкрито провадження у даній справі, призначено підготовче судове засідання.
17 лютого 2026 року до суду надійшла заява ОСОБА_4 . Вона повідомила, що є матір`ю ОСОБА_3 . З червня 2023 року і до моменту зникнення 15 лютого 2025 року ОСОБА_1 та її син ОСОБА_3 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. 
15 лютого 2025 року її син ОСОБА_3 зник безвісті на західній околиці н.п. Курилівка Курської області під час виконання бойового завдання ід час захисту України від збройної агресії російської федерації у складі військової частини НОМЕР_1 .
Від спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу її сина та позивачки - ІНФОРМАЦІЯ_1 народився її онук - ОСОБА_5 , однак батьком дитини в актовому записі про народження не вказано її сина в силу ст. 122 СК України. 
26 грудня 2025 року було отримано висновок про біологічну спорідненість бабусі ОСОБА_4 та дитини ОСОБА_5 . 
У зв`язку з цим позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд задовольнити позов у повному обсязі. 
Ухвалою суду від 23 лютого 2026 року справу призначено до розгляду по суті, залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Військову частину НОМЕР_1 .
Позивач, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , представник третьої особи в судове засідання не з`явились. Про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином. Жодних заяв чи клопотань до суду не надходило. 
Відповідач ОСОБА_4 в своїй заяві просила розгляд справи проводити за її відсутності.
Від інших учасників клопотань чи заяв не надходило. 
У судовому засіданні представник позивача на позовних вимогах наполягала, просила позов задовольнити. 
Виходячи з приписів ст.ст. 43, ст. 223 ЦПК України, суд ухвалив слухати справу за відсутності учасників, які не з`явились.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, приходить до таких висновків.
У позовній заяві зазначено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 09 грудня 2022 року зареєстровано шлюб.
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 припинили шлюбні відносини з лютого 2023 року. 
Учасники справи не заперечують, що з червня 2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 почали проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу. 
Сповіщенням №24 від 17 лютого 2025 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомив ОСОБА_1 про те, що її чоловік ОСОБА_3 зник безвісти 15 лютого 2025 року на західній околиці н.п. Курилівка Курської області під час виконання бойового завдання під час захисту України від збройної агресії російської федерації у складі військової чатсини НОМЕР_1 (а.с. 15).
19 лютого 2025 року Золотоніським районним відділом поліції ГУНП в Черкаській області за заявою ОСОБА_4 відкрито кримінальне провадження за ч. 1 ст. 115 КК України за фактом зникнення безвісти її сина ОСОБА_3 , військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 , поблизу н.п. Кирилівка Курської області, рф (а.с. 14).
Заочним рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21 березня 2025 року (а.с. 20) шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.
ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_5 . Батьками ОСОБА_5 зазначено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 17 липня 2025 року (а.с. 21).
Статтею 51 Конституції України, частинами 2-3 статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини.
Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.
Положеннями ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
За ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 122 Сімейного кодексу України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя.
Відповідно до ч. 2 ст. 122 СК України дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя.
У зв`язку з цим а також через те, що між розірванням шлюбу і народженням дитини не спливло десять місяців, батьком дитини в актовому записі про народження ОСОБА_5 вказано ОСОБА_2 .
Разом з тим, за твердженням позивача біологічним батьком дитини є ОСОБА_3 .
Це підтверджується також письмовими поясненнями ОСОБА_4 , викладеними у заяві, та Висновком про біологічну спорідненість №MGU2932 (а.с. 18-19), відповідно до якого бабуся ОСОБА_4 може бути біологічною бабусею дитини ОСОБА_5 з імовірністю спорідненістю 99,96446141%.
ОСОБА_4 є матір`ю ОСОБА_3 (свідоцтво про народження, а.с. 12).
Згідно з ч. 1, 2, 3 статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. 
Тлумачення статті 128 СК України свідчить, що закон не встановлює конкретного переліку доказів для визнання батьківства. Підставою для визнання батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України.
Європейський суд з прав людини зауважив, що «в ході національного розгляду суд призначив ДНК-тест з метою вирішення цього спору про батьківство. Тест продемонстрував, що відповідач був батьком дитини з ймовірністю 99,99 відсотків. Суд враховує, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (KALACHEVA v. RUSSIA, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року).
За ч. 1 ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.
Відповідно до рекомендацій, викладених у п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК України), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК України), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.
В абз. 2 п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що у тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. 
За змістом ч. 2 ст. 138 СК України вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство.
Жінка, яка народила дитину у шлюбі, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 138 СК України, має право оспорити батьківство, але лише тільки свого чоловіка, пред`явивши йому позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини.
Встановлена національним сімейним законодавством України конструкція частини 2 статті 138 СК України, за якою вимога матері про виключення даних про її чоловіка, як про батька дитини, задовольняється лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство, спрямована саме на захист інтересів дитини, щоб забезпечити стабільність умов життя дитини, уберегти її від душевних потрясінь та унеможливити ситуацію, за якої жоден чоловік не визнає своє батьківство щодо дитини.
Разом з тим, враховуючи, що позивачем однією з позовних вимог вказано визнання батьківства, та надано належні докази батьківства ОСОБА_3 , суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення цієї вимоги.
Приписами ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно з вимогами ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу III Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.
Пунктом 1.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5, (далі - Правила) передбачено, що внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством.
Згідно з п.п. 2.13.1 Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.
Відповідно до п.п. 2.16.7 Правил на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.
Таким чином, враховуючи досліджені судом докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність кровного зв`язку між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .
Відповідач ОСОБА_2 вищевказані доводи позивача не спростував.
Таким чином судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 відповідно до ч. 1 ст. 122 СК України записаний батьком дитини, однак він не є її біологічним батьком, що є підставою для задоволення позову. Отже, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Враховуючи, що сторона позивача просила суд не здійснювати розподіл судових витрат, а залишити їх за позивачем, суд вказане питання не вирішує.
На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: військова частина НОМЕР_1 , про визнання батьківства, виключення з актового запису та внесення змін до актового запису про народження - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, батьком дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Виключити з актового запису про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , від 17 липня 2025 року №751 громадянина України - відомості про ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 як батька дитини.
Внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 від 17 липня 2025 року №751, зазначивши в графі "батько" ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України, вказавши прізвище дитини " ОСОБА_3 ", по батькові " ОСОБА_3 ".
Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги
Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .
Відповідач-1: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 .
Відповідач-2: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_3 .
Відповідач-3: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_3 .
Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: військова частина НОМЕР_1 , код в ЄДРПОУ НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_4 .

Суддя         І.М. Кваша