Справа № 145/807/25
Провадження №1-кп/145/67/2026
В И Р О К 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" квітня 2026 р. селище Тиврів 

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі: 
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судових засідань – ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 , 
потерпілого - ОСОБА_4 ,
представника потерпілого - адвоката ОСОБА_5 
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника – ОСОБА_7 

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 12025020080000113 відносно  ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Іванів Калинівського району Вінницької області, громадянина України, освіта базова загальна середня, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, непрацюючого, в силу ст.89 КК України раніше несудимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6  20 квітня 2025 року близько 16 год. 00 хв., точний час слідством не встановлено, перебуваючи за місцем свого проживання у будинку АДРЕСА_1 , розпивав алкогольні напої із раніше знайомим ОСОБА_4 .
У подальшому, під час спільного вживання алкогольних напоїв між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 на грунті раніше виниклого конфлікту, що відбувся цього ж дня на березі річки Південний Буг під час спільного відпочинку, ОСОБА_4 зайшов до приміщення кухні у будинку АДРЕСА_1 та завдав удару рукою, в якій був камінець в область лобної ділянки голови ОСОБА_6 , після чого у ОСОБА_6 з мотивів раптово виниклих особистих неприязних відносин по відношенню до ОСОБА_4 виник умисел направлений на спричинення умисних тяжких тілесних ушкоджень останньому.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на нанесення ОСОБА_4 тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння та свідомо бажаючи настання наслідків у виді заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень та завдання невизначеної шкоди здоров`ю останнього, діючи умисно, узяв зі столу кухонний ніж із дерев`яною рукояткою, який вважав зручним знаряддям вчинення злочину та утримуючи вказаний ніж у руці, умисно завдав один удар в ділянку життєво важливих органів - серця та легень в область грудної клітки зліва, порушення функцій яких спричиняє загрозливі для життя явища, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани лівої грудної стінки проникаючої в плевральну порожнину, лівобічний гемоторикс.
Таким чим своїми діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КК України – умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння. 
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений  ОСОБА_6 вину свою у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав частково, пояснивши суду, що він визнає факт заподіяння тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_4 , однак не згоден з кваліфікацією його діяння, оскільки вчинив таке правопорушення при перевищенні меж необхідної оборони. 20 квітня 2025 року він разом зі своїми знайомими відпочивали на березі річки Південний Буг. Був він, його співмешканка ОСОБА_8 , потерпілий ОСОБА_4 , його мати, а також ще двоє друзів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Вони відпочивали, вживали алкогольні напої, а коли почали збиратися додому потерпілий намагався палицею затушити багаття. Під час цього він попав по голові його співмешканки ОСОБА_8 . Тоді він намагаючись захистити свою жінку підійшов до потерпілого для того щоб розібратися з ним по-чоловічому, з цього приводу між ними виникла бійка, однак їх розборонили друзі. Повертаючись додому по дорозі ОСОБА_4 знову провокував його, шарпав за одяг. Прийшовши додому, він разом з матір`ю та співмешканкою зайшли до хати, де усі розмістилися у кухні. Через деякий час до них також зайшов потерпілий, в його руках був камінь і тоді потерпілий наніс йому цим камнем удар в лоба. Після цього потерпілого відтягнув ОСОБА_10 на вулицю. Саме в цей момент він схопив ножа і ударив ним потерпілого, після чого ніж кудись викинув не пам`ятає. Тоді усі вибігли на вулицю, там він побачив як кричала і плакала ОСОБА_8 , а ОСОБА_4 був біля паркану. Він зайшов до сараю, взяв сокиру і побіг за ОСОБА_4 , вважаючи, що його жінці знову загрожує небезпека, тому він оборонявся, а потерпілий прийшовши до нього додому і спричинивши йому тілесні ушкодження, сам спровокував його.
Суд, провівши судове слідство в межах висунутого обвинувачення у відповідності до положень ч.1 ст.337 КПК України, дослідивши докази сторони обвинувачення, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, за встановлених судом обставин, яка підтверджується сукупністю зібраних доказів, досліджених та перевірених в судовому засіданні, а саме:
-показаннями потерпілого ОСОБА_4 , який   пояснив суду, що 20 квітня 2025 року він разом зі своїми друзями пішли до річки Південний Буг з метою відсвяткувати Великдень. Там вони вживали алкогольні напої, святкували, а коли збирались повертатися додому він мав намір палицею затушити багаття. Випадково частина деревини, яку він тримав в руці потрапила в голову їх знайомій ОСОБА_8 , яка є співмешканкою обвинуваченого. На цьому грунті між ним та обвинуваченим ОСОБА_6 виник конфлікт. Він присів до ОСОБА_8 , яка лежала на землі і вибачався, а обвинувачений в цей момент наніс ззаду йому декілька ударів. Їх бійку припинили друзі. По дорозі додому вони з обвинуваченим також сварилися, обвинувачений казав про те, що помститься йому за двох, натомість він по дорозі додому взяв камінь і також мав намір відплатити за це обвинуваченому. Вони повернулися додому до ОСОБА_6 , там обвинувачений разом з жінкою та матір`ю сиділи в кухні. Через деякий час до них зайшов він і тримаючи в руці камінь, наніс ним удар в лобну частину голови обвинуваченого. В цей час до них зайшов ОСОБА_10 і відтягнув його. Точних обставин він не пам`ятає, так як перебував в стані алкогольного сп`яніння, однак вказував, що ОСОБА_6 сидів біля ножів і вдарив його ножем напевне саме він, оскільки удар відбувся в той момент коли його відтягував ОСОБА_10 . Болі він не відчув, ніж випав з його лівого боку вже на вулиці. Тоді він побіг по двору маючи намір перестрибнути паркан, але сил у нього не було, кричав щоб викликали швидку. Його побачила ОСОБА_8 , він їй щось казав. В якийсь момент він знову побачив обвинуваченого, який біг в його бік з сокирою і погрожував йому що вб`є замахуючись, а він тікав від нього. Обвинувачений не потрапив по ньому. На його думку обвинувачений подумав що він знову щось заподіє ОСОБА_8 і розлютився. Потім вже на дорозі їх знову розбороняли друзі.
Також зазначив, що удар ножем йому прийшовся за 4 см від серця і він дивом залишився живим. Вони дружили з обвинуваченим протягом двох років і раніше конфліктів між ними не було. 
-показаннями свідка ОСОБА_8 , яка пояснила суду, що проживає разом з обвинуваченим ОСОБА_6 . З потерпілим знайома тривалий час і відносини між ними були нормальними. У квітні 2025 року вони разом зі своїми друзями пішли до річки Південний Буг з метою відсвяткувати Великдень. Там вживали алкогольні напої, святкували. Коли збиралися йти вона відчула удар в голову, від чого втратила свідомість. Після надання їй допомоги прийшла до свідомості і побачила як її чоловік та ОСОБА_4 билися. Їх розборонили друзі. Потім вони поверталися додому, дорогою обвинувачений та потерпілий також сварилися. Зайшовши до будинку у кухні вона, ОСОБА_6 та його мати сіли за стіл. ОСОБА_6 сказав їй щоб вона зачинала хвіртку, бо може бути щось недобре. Через деякий час до них зайшов потерпілий, присів до неї і попросив у неї вибачення. Після цього обернувшись в один момент він тримаючи камінь у правій руці ударив ним її чоловіка в лоба. У ОСОБА_6 пішла кров, а ОСОБА_4 продовжив бити його руками. Вона кричала. Тоді до них забігли ОСОБА_10 та ОСОБА_9 і почали відтягувати потерпілого на вулицю. Ножа не бачила і як ним наносив удар потерпілому обвинувачений не бачила також. ОСОБА_6 вибіг за ними. За ними вибігла і вона, у дворі побачила ОСОБА_4 , який тримав себе рукою за бік і в цей час він дивився на неї якимось дивним поглядом. Вона подумала, що ОСОБА_4 знову їй щось заподіє, кричала, злякалася не усвідомлюючи що відбувається та побігла до городу. Біг ОСОБА_11 , а за ним біг ОСОБА_6 тримаючи в руках сокиру. Вона була в паніці і що відбувається не зовсім розуміла.
-показаннями свідка ОСОБА_9 , який  пояснив суду, що з метою відсвяткувати Великдень у квітні 2025 року вони разом з друзями пішли на берег річки Південний Буг. Там відпочивали, вживали алкогольні напої. ОСОБА_4 намагався палицею затушити багаття і випадково палиця потрапила у ОСОБА_8 , яка від цього втратила свідомість. ОСОБА_8 є цивільною дружиною обвинуваченого ОСОБА_6 . З цього приводу між останнім і потерпілим ОСОБА_4 виникла бійка. Він і ОСОБА_10 розборонили їх. Потім усі пішли додому, по дорозі обвинувачений та потерпілий також сперечалися. ОСОБА_4 говорив, що віддасть здачі, погрожував обвинуваченому, на дорозі підібрав камінь. Прийшовши додому до обвинуваченого, він та ОСОБА_10 залишилися на вулиці, а інші пішли до хати. Там ОСОБА_4 наніс удар камнем в лоба ОСОБА_6 , від цього у нього пішла кров. Камінь лишився на кухні. Почувши крик вони забігли до хати і відтягнули ОСОБА_4 від ОСОБА_6 на вулицю і потерпілий кудись пішов. Через деякий час побачив як ОСОБА_6 вибіг з будинку, вихопив сокиру в гаражі і побіг за потерпілим, замахувався на того сокирою, вони з ОСОБА_10 знову їх розборонили. А ще через деякий час він побачив ОСОБА_4 на подвір`ї, він тримався за ліву частину грудної клітки зпереду. Бачив ніж, який валявся на підлозі.
-показаннями свідка ОСОБА_10 , який пояснював, що 20 квітня 2025 року вони з друзями відпочивали на березі річки Південний Буг, де розпивали спиртні напої. Під час гасіння полум`я ОСОБА_4 випадково вдарив палицею в жінку ОСОБА_6 . З цього приводу між обвинуваченим та потерпілим виникла бійка, яку розборонили він і ОСОБА_9 . Дорогою додому обвинувачений і потерпілий також сперечалися. Вдома ОСОБА_4 наніс удар камнем ОСОБА_6 , однак цього моменту він не бачив, бо перебував у іншій кімнаті, потерпілий з обвинуваченим знову билися, тоді він та ОСОБА_9 знову ж їх розтягли один від одного. ОСОБА_12 лежав на підлозі, у нього йшла кров, а ОСОБА_4 був зверху на ньому. Потім вони вибігли на двір, він побіг за ними, тоді ж він побачив ніж, який лежав на порозі. А через деякий час бачив вже як на подвір`ї за потерпілим біг обвинувачений і замахувався на того сокирою, яку взяв у гаражі, один раз потрапив у потерпілого. Він та ОСОБА_9 в черговий раз їх розборонили, викинули сокиру з рук обвинуваченого. 
-показаннями свідка ОСОБА_13 , яка пояснила суду, що є матір`ю обвинуваченого. На свято Великодня вони компанією відпочивали на березі річки Південний Буг. Там ОСОБА_4 випадково вдарив палицею ОСОБА_8 , яка є цивільною дружиною її сина. З цього приводу між ними виникла сварка та бійка, однак їх розборонили друзі. Після того як вони прийшли додому, вона, її син та його дружина сиділи у за столом. До них зайшов ОСОБА_14 , попросив вибачення у ОСОБА_8 і тримаючи камінь в руці ударив ним її сина по голові, ображав його висловлюючись нецензурною лайкою. Тоді вона пішла до іншої кімнати і що відбувалося не бачила. Ножа вона також не бачила. 
- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 20 квітня 2025 року, згідно якого о 17 год. 30 хв. від ОСОБА_4 працівниками поліції було прийнято заяву про отримання ним тілесних ушкоджень під час конфлікту від ОСОБА_6 (а.к.п.125-126 том № І);
-протоколом огляду місця події від 20 квітня 2025 року, в ході якого було оглянуто домоволодіння в АДРЕСА_1 , розташування подвір`я, ганку, кімнат у будинку. Під час огляду виявлено сліди рідини бурого кольору на бетоні та дошці ганку, кухонний ніж на порозі. У будинку сліди рідини бурого кольору на дверцятах холодильника, шторі, футболці. Також оглянуто город і сокиру. Під час огляду виявлено та вилучено плями рідини бурого кольору, змиви, ніж, камінь з приміщення кухні, футболку фіолетового кольору (а.к.п.134-144 том № І);
-постановою слідчого від 21 квітня 2025 року, відповідно до якої визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні речі та предмети, вилучені під час проведення огляду (а.к.п. 147-149 том №І);
-протоколом огляду місця події від 21 квітня 2025 року, в ході якого в приміщенні палати № 10 центру торакаольної хірургії КНП «ВОКЛ ім.М.І.Пирогова» в якій знаходився потерпілий ОСОБА_4 було оглянуто та вилучено його мобільний телефон, речі в які він був одягнений, а саме: спортивні штани «NIKE», кросівки синього кольору, кофта чорна «NIKE» з порізом, плями бурого кольору на кофті, чорна сумка та кабель живлення білого кольору (а.к.п.156-163 том №І); 
-постановами слідчого від 21 квітня 2025 року, відповідно до яких визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні вищевказані речі та предмети, вилучені під час проведення огляду (а.к.п.164,175 том №І);
-довідками про надану екстрену медичну допомогу Тиврівською ЦРЛ, відповідно до яких 20 квітня 2025 року о 16 год. 00 хв. ОСОБА_4 було госпіталізовано до стаціонару у зв`язку з колото-різаною раною підлопаткової ділянки зліва, садна правої надбрівної ділянки та рекомендовано стаціонарне лікування у умовах лікарні (а.к.п.127-128 том №І);
- протоколом проведення слідчого експерименту з участю свідка ОСОБА_9 від 21 квітня 2025 року та доданим до нього відеозаписом, в ході якого він відтворив обставини кримінального правопорушення та повідомив, що 20 квітня 2025 року близько 13 год. 00 хв. вони разом з друзями перебували на березі річки Південний Буг, де відпочивали і розпивали алкоголь. Під час тушіння багаття ОСОБА_4 випадково ударив ОСОБА_8 , яка є цивільною дружиною ОСОБА_6 . З цього приводу між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 виникла сварка. Коли вони поверталися додому, то він бачив як ОСОБА_4 підібрав із землі камінець, який в подальшому ніс в руці. Зайшовши до домоволодіння він бачив як у кімнаті за столом сиділи ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та його мати, а ОСОБА_10 у цей час пив воду в інші кімнаті. Після того до кімнати, в якій усі сиділи зайшов ОСОБА_4 , підійшов до ОСОБА_6 та почав бійку з ним. В ході бійки він побачив на брові у ОСОБА_6 кров і камінець, який лежав на підлозі. Під час бійки ОСОБА_6 кричав ОСОБА_4 що він його вб`є. Через деякий час ОСОБА_4 вийшов на вулицю, за ним пішов ОСОБА_10 , ОСОБА_6 також вибіг слідом за ними. На вулиці між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 продовжилася суперечка, яка знову перейшла в бійку. Їх розборонив ОСОБА_10 . Він також вийшов з будинку і побачив як ОСОБА_4 вже біг до паркану. Зі сторони гаража за ним біг ОСОБА_6 і кричав що він його вб`є. В руці у ОСОБА_6 була сокира. Потім ОСОБА_4 побіг на присадибну ділянку, за ними біг ОСОБА_10 . Коли він підійшов до них то побачив ОСОБА_4 , який сидів біля паркану навколішки та тримався руками на перехресть за бокові сторони тіла в області грудей. Він говорив щоб викликали швидку. В цей час знову до того підбіг ОСОБА_15 тримаючи в руці сокиру і знову кричав про те, що вб`є ОСОБА_4 . ОСОБА_15 замахувався декілька разів сокирою в ОСОБА_4 , а один раз попав. Потім підбіг він і ОСОБА_10 , відтягнули ОСОБА_6 в бік, сокиру викинули, а ОСОБА_4 в цей час побіг до подвір`я. Після того як вони повернулися до подвір`я він побачив працівників поліції. Однак перед цим він бачив як ОСОБА_16 заходивши до будинку, на ганку викинув кухонного ножа з дерев`яною рукояткою та викрикнув що начебто хотів вбити ОСОБА_4 цим ножем (а.к.п.186-193 том № І);
-протоколом проведення слідчого експерименту з участю свідка ОСОБА_10 від 21 квітня 2025 року та доданим до нього відеозаписом, в ході якого він відтворив обставини кримінального правопорушення та повідомив, що 20 квітня 2025 року близько 13 год. 00 хв. вони разом з друзями перебували на березі річки Південний Буг, де відпочивали і розпивали алкоголь. Там між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 виникла сварка та бійка через те, що ОСОБА_4 випадково ударив палицею ОСОБА_8 , яка є дружиною обвинуваченого. ОСОБА_6 розпочав бійку. Потім вони всі пішли додому до ОСОБА_6 . По дорозі ОСОБА_4 підібрав камінця, який ніс в руці з собою. Він зайшов у будинок попити води, а коли повертався то побачив в кімнаті ОСОБА_17 , його матір та дружину. Також там був ОСОБА_4 , який розпочав бійку з обвинуваченим. Також він побачив на лобі ОСОБА_6 кров і камінець, який лежав на підлозі. ОСОБА_9 почав їх розбороняти. Після цього ОСОБА_4 вибіг на вулицю, а ОСОБА_6 побіг за ним слідом з ножем у руках. Коли він вийшов, то побачив, що вони продовжили бійку вже на ганку. Ніж випав і його він вже не бачив. Через деякий час ОСОБА_4 побіг до паркану, а ОСОБА_6 пішов до гаражу, взяв сокиру і побіг за потерпілим викрикуючи про те, що він його вб`є. Він також пішов за ними, підійшовши до ОСОБА_4 він побачив його сидячого навколішки, тримаючи правою рукою за лівий бік в область грудей. Однак коли ОСОБА_4 побачив як ОСОБА_6 біжить за ним, то почав тікати від того. У цей час ОСОБА_6 наздоганяючи кинув у нього сокирою, яка попала обухом в область спини потерпілого. Після того ОСОБА_6 підібрав сокиру і знову кинув у бік ОСОБА_18 , але не попав у нього. Надалі ОСОБА_6 знову підняв сокиру, але він вибив її з його рук і викинув. В цей час ОСОБА_4 побіг в напрямку подвір`я і більше він його не бачив. Після того він з ОСОБА_19 пішли до подвір`я, а в подальшому приїхали працівники поліції та медичні працівники (а.к.п.194-200 том № І);
-протоколом проведення слідчого експерименту з участю  ОСОБА_6 в якості підозрюваного від 21 квітня 2025 року та доданим до нього відеозаписом, відповідно до якого ОСОБА_6 вказував на те, що подія злочину відбувалася 20 квітня 2025 року близько 17 год.00 хв. У будинку АДРЕСА_1 в одній з кімнат перебував він, його мати та дружина ОСОБА_8 , усі вони сиділи за столом. До них зайшов ОСОБА_4 , став при вході й почав просити вибачення у ОСОБА_8 . У подальшому відбувся удар в область його лівої брови, який наніс ОСОБА_4 , від чого у нього почалася кровотеча. Він не бачив чим саме було нанесено удар та якою рукою, оскільки його одразу «заюшило» кров`ю. У подальшому до кімнати забігли ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , які почали тримати ОСОБА_4 , а той продовжував замахуватися на нього щоб нанести ще один удар. Від удару він трохи схилився і схопив правою рукою кухонний ніж, який лежав на поличці справа від нього та наніс один точковий удар по ОСОБА_4 , однак не відчув як це зробив бо зробив це наосліп. Кухонний ніж був з дерев`яною рукояткою близько 30 см шириною. У подальшому ОСОБА_9 та ОСОБА_10 відштовхали ОСОБА_4 на подвір`я, а він поклав ніж назад на поличку. У цей час його мати і дружина вийшли на вулицю в слід за потерпілим та іншими друзями, а він залишився один у приміщенні. Потім він також вийшов з будинку, йшов за будинком і дійшовши сараю побачив через вікно як ОСОБА_8 лежала посеред городу і плакала. Після цього, він зайшов до сараю, там побачив сокиру і взяв її, потім обійшов сарай з лівої сторони, попрямувавши попід парканом, а пройшовши паркан вказав, що до нього підійшли ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , останній вихопив з його руки сокиру і викинув. В цей час ОСОБА_4 сидів посеред стежки біля дерев`яного паркану та тримався правою рукою за нижню ліву частину живота. Побачивши його потерпілий піднявся та перестрибнув через паркан та побіг у напрямку будинку, а він підійшов до ОСОБА_8 та допоміг їй піднятися і разом вони пішли до будинку. В якому напрямку пішов ОСОБА_4 йому невідомо. Повернувшись на подвір`я будинку одразу приїхали працівники поліції. На його думку їх повідомили працівники швидкої медичної допомоги, яких викликали через ножове поранення. Під час розмови з працівниками поліції він побачив як ОСОБА_4 повертався по вулиці Козацькій до будинку, про що він одразу повідомив працівників поліції (а.к.п.202-208 том №І);
- висновком судово-медичної експертизи № 42 від 29 травня 2025 року, відповідно до якого ОСОБА_4 напротязі 12 днів лікувався та обстежувався в умовах торакальної хірургії КНП «Вінницької обласної клінічної лікарні ім.М.І.Пирогова», де йому встановлено заключний діагноз «Колото-різане торако - абдомінальне проникаюче поранення лівої половини грудної клітки з наскрізним пошкодженням нижньої частки лівої легені, лівого купола діафрагми, верхнього полюса селезінки. Лівобічний гемовпневматорокс (в сумі 700 мл.). За своїм характером вищеописана травма за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення належить до тяжких тілесних ушкоджень, які виникли внаслідок дії гострого предмета (предметів) з колюче ріжучими властивостями. По давності могло утворитися 20 квітня 2025 року (а.к.п.216-217 том №І);
- висновком судово-медичної експертизи № 128 від 08 травня 2025 року, відповідно до якого при дослідженні ножа з дерев`яною рукояткою (клинка), встановлена слабка реакція наявності крові людини, групова належність якої не встановлена, в зв`язку з надзвичайно малою кількістю її для даного виду сереологічного дослідження. Статева належність також не встановлена. При дослідженні поверхонь руків`я наявності крові не встановлено (а.к.п.245-248 том №І);
- висновком судово-медичної експертизи № 129 від 08 травня 2025 року, відповідно до якого при дослідженні ножа чорного кольору із золотистою лінією навколо рукоятки, вилученого в ході огляду місця події на клинку (об`єкт №1) встановлено наявність крові людини, статева належність якої не встановлена у зв`язку з непридатністю клітинних елементів для даного дослідження. При визначенні групової належності крові на клинку був виявлений антиген Н, що може визначати О(І) групу крові ізосереологічної системи АВО. Таким чином враховуючи отримані результати та групову характеристику осіб у справі, походження слідів крові на вищевказаному клинку ножа як від ОСОБА_4 , так і від ОСОБА_6 не виключається. При дослідженні руків`я ножа (об`єкт №2) слідів крові не встановлено (а.к.п.8-11 том №ІІ);
- висновком судово-медичної експертизи № 130 від 08 травня 2025 року, відповідно до якого при дослідженні металевої частини сокири (об`єкт №1) слідів крові не виявлено. При дослідженні топорища (об`єкти №№2,3) виявлено сліди крові, видова належність якої не встановлена в зв`язку з малою кількістю білка, необхідного для даної сереологічної реакції (а.к.п.5-6 том №ІІ);
- висновком судово-медичної експертизи № 695 від 07 травня 2025 року, відповідно до якого кров ОСОБА_4 відноситься до групи О з ізогемаглютининами анти-А та анти-В за ізосереологічною системою АВО (а.к.п.229-230 том №І); 
- висновком судово-медичної експертизи № 696 від 07 травня 2025 року, відповідно до якого кров ОСОБА_6 відноситься до групи О з ізогемаглютининами анти-А та анти-В за ізосереологічною системою АВО (а.к.п.222-223 том №І);
- висновком судово-медичної експертизи № 697 від 08 травня 2025 року, відповідно до якого в плямах на спортивних штанах (об`єкт №1) та кофті (об`єкт №2), що належать ОСОБА_4 , встановлено наявність людини з груповою належністю, що не виключає її походження як від ОСОБА_4 і ОСОБА_6 , так і від будь-якої іншої особи з такою ж групою крові (а.к.п.15-17 том №ІІ);
- висновком судово-медичної експертизи № 698 від 08 травня 2025 року, відповідно до якого в плямах на штанах вилучених у ОСОБА_6 знайдено кров людини групи О з ізогемаглютининами анти-А та анти-В. Таким чином дана кров може належати потерпілому ОСОБА_4 , але не виключається її походження від ОСОБА_6 , або від будь-якої іншої людини з такою групою. На взутті, шкарпетках, вилучених у ОСОБА_6 плям, подібних на кров не виявлено (а.к.п.233-234 том №І);
- висновком судово-медичної експертизи № 699 від 08 травня 2025 року, відповідно до якого в плямах на футболці (об`єкт №1 та №2,3), вилучених при огляді місця події, встановлено наявність крові людини, яка може належати будь-якій людині з групою крові О з ізогемаглютининами анти-А та анти-В, що не виключає її походження як від потерпілого ОСОБА_4 , так і від ОСОБА_6 ; в плямах на футболці (об`єкт №4), вилученій при огляді місця події, встановлено наявність крові людини при сереологічному дослідженні якої встановлено лише антиген Н і не виключається її походження як від ОСОБА_4 , так і від ОСОБА_6 (а.к.п.1-3 том №ІІ);
- висновком судово-медичної експертизи № 700 від 08 травня 2025 року, відповідно до якого в плямах на вирізці зі штори, вилученої на місці події знайдено кров людини, яка може належати як ОСОБА_4 , так і ОСОБА_6 та будь-якій іншій людині з такою ж групою крові. В плямах на змивах з дерев`яної дошки ганку, змиві з бетонного ганку, змиві з холодильника, вилучених при огляді місця події знайдено кров людини, яка може належати будь-якій людині з групою крові О з ізогемаглютининами анти-А та анти-В, що не виключає її походження як від потерпілого ОСОБА_4 , так і від ОСОБА_6 . В плямах на змиві з каменя вилученого в ході огляду місця події, наявність крові не встановлено (а.к.п.238-240 том №І).
- висновком порівняльної судово медико-криміналістичної експертизи № 146 від 02 червня 2025 року, відповідно до якого при судово-медичній експертизі надісланого одягу ОСОБА_4 вздовж задньої поверхні обох рукавів куртки та вздовж лівого бічного шва виявлено повні наскрізні лінійні пошкодження, морфологічні характеристики яких свідчать про те, що вони утворилися від дії гострого предмету з ріжучими властивостями (не виключається, що від дії ножиць в ході надання потерпілому медичної допомоги). В середній третині спинки куртки, а також у верхній та середній третинах передньої половинки лівої ногавиці штанів визначаються повні наскрізні пошкодження з вираженим дефектом матеріалу, морфологічні характеристики яких свідчать про те, що вони утворилися від дії гострого предмету з ріжучими властивостями (не виключається, що від дії ножиць в ході надання потерпілому медичної допомоги). При дослідженні штанів та кросівок будь-яких пошкоджень матеріалу одягу не виявлено. В середній третині правої полички, в нижній третині лівої полички та у нижній третині спинки куртки ліворуч визначаються однотипні лінійні веретеноподібні та щілиноподібні пошкодження. Морфологічні характеристики виявлених пошкоджень куртки ОСОБА_4 свідчать про те, що дані пошкодження є колото-різаними заподіяними колюче-ріжучим знаряддям (типу клинка ножа), що мав вістря, один нерівномірно гостро заточений край (лезовий) та протилежний не заточений (обуховий) з «П» - подібним поперечним перерізом. Проведеним порівняльним дослідженням встановлено, що справжні пошкодження на одязі ОСОБА_4 при відсутності істотних розходжень подібні за всіма виявленими груповими ознаками з експериментальними пошкодженнями, нанесеними клинками наданих на експертизу ножів №1 та №2. Не виключається можливість утворення колото-різаних пошкоджень, виявлених на представленому одязі від ОСОБА_4 внаслідок дії клинка ножа № 1 або клинка ножа № 2, або іншим клинком з аналогічними конструктивними особливостями та властивостями обуха (а.к.п.21-28 том № ІІ);
-висновком амбулаторного медичного огляду № 13 від 20 квітня 2025 року, згідно якого ОСОБА_4 перебував в стані алкогольного сп`яніння – 1,68% проміле (а.к.п.129 том № І); -висновком амбулаторного медичного огляду № 12 від 20 квітня 2025 року, згідно якого ОСОБА_6 перебував в стані алкогольного сп`яніння – 0,72 % проміле (а.к.п.131 том № І). Долучені прокурором в якості доказів витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні № 12025020080000113, відповідні рапорти, постанови про отримання зразків для проведення експертиз від 03 та 06 травня 2025 року, протоколи отримання зразків для експертизи від 05 та 06 травня 2025 року, постанови про залучення експерта для проведення експертиз від 07 травня, 02 червня 2025 року, не є джерелом доказів, частина з яких є процесуальними документами з метою отримання доказів під час досудового розслідування, а відтак не мають доказового значення у даному кримінальному провадженні в межах інкримінованого обвинуваченому злочину. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №761/28347/15-к (провадження №51-500км18).
Надаючи оцінку показам обвинуваченого, потерпілого та свідків, суд враховує той факт, що покази обвинуваченого частково узгоджуються з показами інших, а розбіжності в їх показаннях, наданих в судовому засіданні та відтворенням обставин в ході проведення слідчих експериментів обумовлені тим, що усі учасники події в день вчинення злочину перебували в стані алкогольного сп`яніння, оскільки вживали алкоголь протягом дня.
Всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає зібрані у справі докази належними та допустимим, оскільки вони отримані в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, у повній мірі узгоджуються між собою, і судом не встановлено істотних порушень прав і свобод людини під час їх отримання. Будь-яких інших доказів сторонами, які були рівними і вільними у використанні своїх процесуальних прав у межах і у спосіб, передбачений КПК України, суду не надано.
Суд також проаналізував доводи сторони захисту та обвинуваченого про те, що дії обвинуваченого підлягають кваліфікації як перевищення меж необхідної оборони, так як фактично він оборонявся від нападу потерпілого ОСОБА_14 , який прийшов до нього додому, заподіяв йому тілесні ушкодження та створював загрозу для його співмешканки, однак визнає такі твердження необґрунтованими.
До такого висновку суд дійшов шляхом оцінки досліджених безпосередньо показань обвинуваченого, потерпілого, свідків, письмових доказів, висновків експертиз.
Також встановлено, що згідно довідки про надану екстрену медичну допомогу Тиврівською ЦРЛ, 20 квітня 2025 року о 15 год. 00 хв. ОСОБА_6 було госпіталізовано до стаціонару у зв`язку з забійно - рваною раною лоба та рекомендовано лікування. Аналогічні відомості відображені у повідомленні на адвокатський запит та консультативному висновку спеціаліста (а.к.п.35-36 том №ІІ).
Відповідно до вироку Тиврівського районного суду Вінницької області від 21 жовтня 2025 року потерпілого ОСОБА_4 визнано винним в умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров`я ОСОБА_6 та заподіянні на грунті раніше виниклого конфлікту 20 квітня 2025 року близько 16 год. 00 хв., одного удару в область лобної ділянки голови.
Відповідно до ч.1 ст.36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.
Отже, виходячи з наведеного, право на необхідну оборону виникає лише за певних умов, визначених законом. Згідно з положеннями ст.36 КК України ці умови полягають у такому:
1) оборона визнається необхідною лише у випадку, якщо дії, що становлять її зміст, вчинено з метою захисту охоронюваних законом: а) прав та інтересів особи, яка захищається; б) прав та інтересів іншої особи (фізичної чи юридичної); в) суспільних інтересів; г) інтересів держави;
2) оборона може здійснюватись лише від суспільно небезпечного посягання, тобто діяння, ознаки якого передбачені КК;
3) за загальним правилом необхідна оборона має бути своєчасною - право на неї втрачається після того, як посягання було припинено або закінчено, і необхідність застосування засобів захисту відпала;
4) посягання має бути реальним, а не існувати лише в уяві того, хто захищається;
5) шкода при необхідній обороні може бути заподіяна тільки тому, хто посягає;
6) при необхідній обороні допускається заподіяння лише такої шкоди, яка є необхідною і достатньою в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання.
Визначення конкретного моменту, з якого особа перестала перебувати в стані необхідної оборони з огляду на закінчення злочинного посягання, має відносний характер і залежить від конкретних обставин справи, оцінка яких має включати аналіз об`єктивних і суб`єктивних аспектів поведінки як нападника, так і того, хто обороняється. При цьому важливо з`ясувати, чи могла особа, яка обороняється, з огляду на об`єктивну обстановку та поведінку нападника усвідомлювати, що посягання припинилося, тобто чи було для такої особи за даних об`єктивних обставин очевидним, що у застосуванні заходів захисту відпала необхідність. Якщо ж у ситуації, яка склалася, особа не мала можливості усвідомити факт припинення злочинного посягання, слід вважати, що вона діяла в стані необхідної оборони. Крім того, посягання вважається наявним і тоді, коли воно зупинене, однак може відновитися у будь-який момент.
При розгляді справ даної категорії необхідно також з`ясовувати, чи мала особа, яка захищалася, реальну можливість ефективно відбити суспільно небезпечне посягання іншими засобами із заподіянням нападникові шкоди, необхідної і достатньої в конкретній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання. Щоб установити наявність або відсутність ознак перевищення меж необхідної оборони, необхідно враховувати не лише відповідність чи невідповідність знарядь захисту і нападу, а й характер небезпеки, що загрожувала особі, яка захищалася, та обставини, що могли вплинути на реальне співвідношення сил, зокрема: місце і час нападу, його раптовість, неготовність до його відбиття, кількість нападників і тих, хто захищався, їхні фізичні дані (вік, стать, стан здоров`я) та інші обставини.
Відповідно до сформованої правової позиції Верховного Суду, особливістю злочину, вчиненого з перевищенням меж необхідної оборони, є специфіка його мотиву, а саме прагнення захистити інтереси особи, держави, суспільні інтереси, життя, здоров`я чи права того, хто обороняється, чи іншої особи від суспільно небезпечного посягання. Намір захистити особисті чи суспільні інтереси від злочинного посягання є визначальним мотивом не тільки у разі необхідної оборони, а й при перевищенні її меж. При цьому перевищення меж оборони може бути зумовлене й іншими мотивами, наприклад наміром розправитися з нападником через учинений ним напад, страхом тощо. Проте існування різних мотивів не змінює того, що мотив захисту є основним стимулом, який визначає поведінку особи, що перевищила межі необхідної оборони. Мотивація дій винного при перевищенні меж необхідної оборони має бути в основному зумовлена захистом від суспільно небезпечного посягання охоронюваних законом прав та інтересів.
У разі, коли визначальним у поведінці особи було не відвернення нападу та захист, а бажання спричинити шкоду потерпілому (розправитися), такі дії за своїми ознаками не становлять необхідної оборони, вони набувають протиправного характеру і мають розцінюватись на загальних підставах. 
На підставі аналізу досліджених доказів суд дійшов висновку про те, що в день події конфлікт між потерпілим та обвинуваченим виник раптово на грунті виниклих неприязних відносин і визначальним у поведінці ОСОБА_6 при нанесені потерпілому удару ножем було не відвернення нападу потерпілого та захист себе і особи, з якою він проживає ОСОБА_8 , а бажання саме розправитися з потерпілим за дії вчинені по відношенню до його співмешканки і дії його були умисними.
Дії потерпілого ОСОБА_4 по відношенню до обвинуваченого потягли відповідні кримінально-правові наслідки, однак такі дії були припинені в той момент як свідки відтягували потерпілого від обвинуваченого, адже як стверджував обвинувачений саме в цей момент він схопив ножа і вдарив ним потерпілого. Отже, підстав вважати, що обвинувачений, завдаючи потерпілому удар ножем в ділянку життєво важливих органів - серця та легень в область грудної клітки, перебував в стані необхідної оборони, не вбачається. 
Також, дії потерпілого за своїми об`єктивними ознаками не могли створити реальну та безпосередню загрозу заподіяння шкоди для життя та здоров`я співмешканці обвинуваченого ОСОБА_8 , які б у зв`язку з цим викликали невідкладну необхідність у заподіянні йому шкоди обвинуваченим.
Крім цього, слід врахувати послідуючу поведінку обвинуваченого, який не зупинився після нанесення удару ножем, а взявши сокиру побіг за потерпілим замахуючись нею допоки їх знову не розборонили ОСОБА_10 та ОСОБА_9 . 
Положеннями статті 50 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Визначені у ст.65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору покарання, ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Згідно характеристики ОСОБА_6 з місця реєстрації в селі Іванів Хмільницького району Вінницької області, компрометуючими матеріалами відносно обвинуваченого сільська рада не володіє; на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, однак як свідчить повідомлення КНП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім.акад. О.І.Ющенка ВОР» ОСОБА_6 двічі звертався до лікаря -психіатра, останнє звернення 06 липня 2023 року з діагнозом: «Емоційно - нестійкий розлад особистості імпульсивний тип».
Обставиною, що обтяжує призначення покарання ОСОБА_6 суд визнає вчинення ним кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
Обставин, що пом`якшують призначення покарання ОСОБА_6 судом не встановлено.
Враховуючи обставини кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, відсутність пом`якшуючих та наявність обтяжуючої покарання обставини, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі в умовах ізоляції його від суспільства.
Початок строку відбування призначеного покарання слід рахувати з дня набрання вироком законної сили.
Відповідно до протоколу затримання від 21 квітня 2025 року ОСОБА_6 було затримано цього ж дня об 01 год. 47 хв. і з цього часу він перебуває під вартою.
Ухвалою слідчого судді Тиврівського районного суду Вінницької області від 22 квітня 2025 року відносно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому ухвалами суду продовжено до 01 травня 2026 року включно.
На підставі ч.5 ст.72 КК України підлягає зарахуванню ОСОБА_6  у строк покарання, строк попереднього ув`язнення у даному кримінальному провадженні з дня затримання 21 квітня 2025 року до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_6 у виді тримання під вартою залишити без змін та продовжити строк даного запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, але не довше ніж на 60 днів.
Питання щодо цивільного позову потерпілого вирішено ухвалою суду від 15 квітня 2026 року.
Судові витрати на залучення експерта відсутні.
Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Арешти, накладені ухвалами слідчого судді від 23 квітня 2025 року на тимчасово вилучене майно, підлягають скасуванню.
Керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_6  визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.  
Початок строку відбування призначеного  ОСОБА_6  покарання рахувати з дня набрання вироком законної сили.
На підставі ч. 5 ст. 72 Кримінального кодексу України зарахувати  ОСОБА_6   у строк покарання строк попереднього ув`язнення у даному кримінальному провадженні з дня затримання 21 квітня 2025 року до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_6 у виді тримання під вартою залишити без змін та продовжити строк даного запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, але не довше ніж на 60 днів.
Речові докази, а саме:
змив речовини бурого кольору з дерев`яної дошки, прибитої до бетонного ґанку будинку, що поміщено до паперового конверту «Національна поліція України»; змив речовини бурого кольору з бетонного ґанку будинку, що поміщено до паперового конверту «Національна поліція України»; ніж з дерев`яною рукояткою, на якій рисунок у формі голови бика, на лезу напис «Stаіnlеss stеаl mаdе іn Сhіnа», який було виявлено на підвіконнику при вході до будинку, що поміщено до паперового конверту «Національна поліція України»; змив речовини бурого кольору з холодильника, що розташовується у коридорі (кімната № 1), що поміщено до паперового конверту «Національна поліція України»; змив речовини бурого кольору з каменя, який розташовувався на підлозі у кухні (кімната № 2), що поміщено до паперового конверту «Національна поліція України»; камінь, який розташовувався на підлозі у кухні (кімната № 2), що поміщено до спеціального пакету «Національна поліція України Слідче Управління» № РSР2233801; вирізку зі штори у кухні (кімната № 2) зі слідами речовини бурого кольору, що поміщено до паперового конверту «Національна поліція України»; ніж чорного кольору із золотистою лінією навколо рукоятки, який розташовувався на раковині у кімнаті № 3, що поміщено до паперового конверту «Національна поліція України»; футболку фіолетова з спальної кімнати (кімната № 5), яка розташовувалась на двохспальному дерев`яному ліжку, зі слідами речовини бурого кольору, що поміщено до паперового конверту «Національна поліція України»; сокиру з дерев`яним руків`ям, яка знаходилась в 100 метрах від вищевказаної території домогосподарства на трав`янистій ділянці землі, що поміщено до спеціального пакету «Національна поліція України» № QYН № 0172602, знищити;
- змив речовини бурого кольору з дерев`яної дошки, прибитої до бетонного ганку будинку, що поміщено до паперового конверту «Національна поліція України»; змив речовини бурого кольору з бетонного ґанку будинку, що поміщено до паперового конверту «Національна поліція України»; ніж з дерев`яною рукояткою, на якій рисунок у формі голови бика, на лезу напис «Stаіnlеss stеаl mаdе іn Сhіnа», який було виявлено на підвіконнику при вході до будинку, що поміщено до паперового конверту «Національна поліція України»; змив речовини бурого кольору з холодильника, що розташовується у коридорі (кімната № 1), що поміщено до паперового конверту «Національна поліція України»; змив речовини бурого кольору з каменя, який розташовувався на підлозі у кухні (кімната № 2), що поміщено до паперового конверту «Національна поліція України»; камінь, який розташовувався на підлозі у кухні (кімната № 2), що поміщено до спеціального пакету «Національна поліція України Слідче Управління» № РSР2233801; вирізку зі штори у кухні (кімната № 2) зі слідами речовини бурого кольору, що поміщено до паперового конверту «Національна поліція України»; ніж чорного кольору із золотистою лінією навколо рукоятки, який розташовувався на раковині у кімнаті № 3, що поміщено до паперового конверту «Національна поліція України»; футболку фіолетова з спальної кімнати (кімната № 5), яка розташовувалась на двохспальному дерев`яному ліжку, зі слідами речовини бурого кольору, що поміщено до паперового конверту «Національна поліція України»; сокиру з дерев`яним руків`ям, яка знаходилась в 100 метрах від вищевказаної території домогосподарства на трав`янистій ділянці землі, що поміщено до спеціального пакету «Національна поліція України» № QYН № 0172602, знищити;
- вилучені особисті речі потерпілого ОСОБА_4 , а саме: кросівки сірого кольору з плямами речовини бурого кольору, спортивні штани чорного кольору фірми « Nіке» з білими полосами (лампасами) зі слідами речовини бурого кольору в районі лівої кишені; кофта чорного кольору фірми «Nіке» з порізами та слідами речовини бурого кольору, які поміщено до спеціального пакету Національна поліція України № QYН0069500; кросівки сірого кольору з плямами речовини бурого кольору; спортивні штани чорного кольору фірми «№ке» з білими полосами (лампасами) зі слідами речовини бурого кольору в районі лівої кишені; кофта чорного кольору фірми «Nіке» з порізами та слідами речовини бурого кольору, які поміщено до спеціального пакету Національна поліція України № QYН0069500, знищити;
- вилучені під час затримання ОСОБА_6 , особисті речі, а саме: спортивні штани чорного кольору марки «Nіке», шкарпетки чорного кольору, взуття чорного кольору, які поміщено до спеціального пакету Національна поліція України № QYН0069501, повернути за належністю ОСОБА_6 .
Арешти, накладені ухвалами слідчого судді від 23 квітня 2025 року на тимчасово вилучене майно, а саме: змив речовини бурого кольору з дерев`яної дошки, прибитої до бетонного ґанку будинку, що поміщено до паперового конверту «Національна поліція України»; змив речовини бурого кольору з бетонного ґанку будинку, що поміщено до паперового конверту «Національна поліція України»; ніж з дерев`яною рукояткою, на якій рисунок у формі голови бика, на лезу напис «Stаіnlеss stеаl mаdе іn Сhіnа», який було виявлено на підвіконнику при вході до будинку, що поміщено до паперового конверту «Національна поліція України»; змив речовини бурого кольору з холодильника, що розташовується у коридорі (кімната № 1), що поміщено до паперового конверту «Національна поліція України»; змив речовини бурого кольору з каменя, який розташовувався на підлозі у кухні (кімната № 2), що поміщено до паперового конверту «Національна поліція України»; камінь, який розташовувався на підлозі у кухні (кімната № 2), що поміщено до спеціального пакету «Національна поліція України Слідче Управління» № РSР2233801; вирізку зі штори у кухні (кімната № 2) зі слідами речовини бурого кольору, що поміщено до паперового конверту «Національна поліція України»; ніж чорного кольору із золотистою лінією навколо рукоятки, який розташовувався на раковині у кімнаті № 3, що поміщено до паперового конверту «Національна поліція України»; футболку фіолетова з спальної кімнати (кімната № 5), яка розташовувалась на двохспальному дерев`яному ліжку, зі слідами речовини бурого кольору, що поміщено до паперового конверту «Національна поліція України»; сокиру з дерев`яним руків`ям, яка знаходилась в 100 метрах від вищевказаної території домогосподарства на трав`янистій ділянці землі, що поміщено до спеціального пакету «Національна поліція України» № QYН № 0172602; змив речовини бурого кольору з дерев`яної дошки, прибитої до бетонного ганку будинку, що поміщено до паперового конверту «Національна поліція України»; змив речовини бурого кольору з бетонного ґанку будинку, що поміщено до паперового конверту «Національна поліція України»; ніж з дерев`яною рукояткою, на якій рисунок у формі голови бика, на лезу напис «Stаіnlеss stеаl mаdе іn Сhіnа», який було виявлено на підвіконнику при вході до будинку, що поміщено до паперового конверту «Національна поліція України»; змив речовини бурого кольору з холодильника, що розташовується у коридорі (кімната № 1), що поміщено до паперового конверту «Національна поліція України»; змив речовини бурого кольору з каменя, який розташовувався на підлозі у кухні (кімната № 2), що поміщено до паперового конверту «Національна поліція України»; камінь, який розташовувався на підлозі у кухні (кімната № 2), що поміщено до спеціального пакету «Національна поліція України Слідче Управління» № РSР2233801; вирізку зі штори у кухні (кімната № 2) зі слідами речовини бурого кольору, що поміщено до паперового конверту «Національна поліція України»; ніж чорного кольору із золотистою лінією навколо рукоятки, який розташовувався на раковині у кімнаті № 3, що поміщено до паперового конверту «Національна поліція України»; футболку фіолетова з спальної кімнати (кімната № 5), яка розташовувалась на двохспальному дерев`яному ліжку, зі слідами речовини бурого кольору, що поміщено до паперового конверту «Національна поліція України»; сокиру з дерев`яним руків`ям, яка знаходилась в 100 метрах від вищевказаної території домогосподарства на трав`янистій ділянці землі, що поміщено до спеціального пакету «Національна поліція України» № QYН № 0172602; вилучені особисті речі потерпілого ОСОБА_4 , а саме: кросівки сірого кольору з плямами речовини бурого кольору, спортивні штани чорного кольору фірми «Nіке» з білими полосами (лампасами) зі слідами речовини бурого кольору в районі лівої кишені; кофта чорного кольору фірми «Nіке» з порізами та слідами речовини бурого кольору, які поміщено до спеціального пакету Національна поліція України № QYН0069500; кросівки сірого кольору з плямами речовини бурого кольору; спортивні штани чорного кольору фірми «№ке» з білими полосами (лампасами) зі слідами речовини бурого кольору в районі лівої кишені; кофта чорного кольору фірми «Nіке» з порізами та слідами речовини бурого кольору, які поміщено до спеціального пакету Національна поліція України № QYН0069500; вилучені під час затримання ОСОБА_6 , особисті речі, а саме: спортивні штани чорного кольору марки «Nіке», шкарпетки чорного кольору, взуття чорного кольору, які поміщено до спеціального пакету Національна поліція України № QYН0069501, скасувати.
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Тиврівський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
У відповідності до ч.15 ст.615 КПК України, в умовах воєнного стану, судом проголошена резолютивна частина вироку після складання та підписання повного тексту. Повний текст вироку вручається учасникам судового провадження в день його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя                          ОСОБА_1