РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

04 березня 2026 року 	м. Рівне	№460/15592/25	

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді К.М.Недашківської, розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Рівненської митниці про визнання протиправними та скасування рішень.

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі – Позивач) до Рівненської митниці (далі – Відповідач), в якому Позивач просить суд: визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення – рішення Рівненської митниці від 09.05.2025 №UA204000202557, №UA204000202555, №UA204000202556.
Стислий виклад позиції Позивача та заперечень Відповідача.
Позивач зазначає, що висновки акту перевірки митного органу про те, що ввезений автомобіль «Легковий автомобіль для надання послуг медичної допомоги без обладнання, бувший у використанні, марка «RENAULT», модель «MASTER», ідентифікаційний номер (номер кузова) - НОМЕР_1 , календарний рік виготовлення – 2016, модельний рік виготовлення – 2016, двигун – дизель, робочий об`єм циліндрів 2 299 см3, потужність 120 кВт, колісна формула - 4x2, тип кузова – універсал, колір – білий, категорія ТЗ M1, загальна кількість місць, включаючи місце водія – 5, призначений для використання по дорогам загального користування, виробник RENAULT, Франція, торгівельна марка – RENAULT», є спеціалізованим та не відноситься до легкових автомобілів є безпідставними, оскільки суперечать Поясненням до УКТ ЗЕД за кодом товару 8703329030, який зазначений у митній декларацій. Позивач також вказує, що акт перевірки не містить жодного доказу, який би підтверджував, що легковий спеціалізовний автомобіль (швидка допомога) не відноситься до легкових автомобілів в розумінні Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану" від 24.03.2022 за №2142-ІХ. Тому, винесені рішення є протиправними. Просив задовольнити позов повністю.
Відповідач зазначає, що за результатами документальної позапланової невиїзної перевірки з питань митної справи встановлене порушення позивачем пункту 9-11 розділу XXI "Прикінцеві та перехідні положення", ч. 1 статті 257, пункту 2 ч. 1 статті 277 МК України, пункту 69.24 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України, підпункту 215.3.5-1 пункту 215.3 статті 215 ПК України, пункту 187.8 статті 187, пункту 190.1 ст. 190 ПК України, діючих на дату митного оформлення митної декларації від 27.05.2022 №UA205150/2022/005239, в результаті чого митні платежі були занижені на загальну суму 153 653,03 грн., в тому числі: ввізне мито на суму 37 892,24 грн.; акцизний податок – 26 998,22 грн., податок на додану вартість на суму 88 762,57 грн. Відповідач стверджує, що проведеною перевіркою встановлені факти, які свідчать про неправомірне застосування пільг в частині розмитнення автомобіля, як легкового, щодо яких встановлені пільги Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану" від 24.03.2022 №2142-ІХ. Просив відмовити Позивачу у задоволенні позову у повному обсязі.
Ухвалою суду від 02.09.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Ухвалою суду від 16.09.2025 клопотання Рівненської митниці про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання – залишене без задоволення.
Відповідно до частини другої статті 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
За відсутності у процесуальному законі вказівки (прямої чи опосередкованої) на необхідність розгляду справи (з огляду на її категорію) тільки за правилами загального позовного провадження, суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження (відповідно до частини другої статті 257 КАС).
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України. 
Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу. 
Дослідивши наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності та з`ясувавши всі обставини, які мають правове значення для вирішення спору по суті, суд 

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 придбано та імпортовано на митну територію України товар: «Легковий автомобіль для надання послуг медичної допомоги без обладнання, бувший у використанні, марка «RENAULT», модель «MASTER», ідентифікаційний номер (номер кузова) - НОМЕР_1 , календарний рік виготовлення – 2016, модельний рік виготовлення – 2016, двигун – дизель, робочий об`єм циліндрів 2 299 см3, потужність 120 кВт, колісна формула - 4x2, тип кузова – універсал, колір – білий, категорія ТЗ M1, загальна кількість місць, включаючи місце водія – 5, призначений для використання по дорогам загального користування, виробник RENAULT, Франція, торгівельна марка – RENAULT». 
Автомобіль оформлено за МД від 27.05.2022 №UA205150/2022/005239 за кодом товару згідно УКТ ЗЕД – 8703329030, країна відправлення – Франція (FR), країна походження FR. 
Ввезення товару на митну територію України проводилось згідно рахунка–фактури (інвойса) від 25.05.2022 № б/н, виданого LAB SAVIRIDA (TAURLE BA MO VES, 10) для SVITLANA LICHNA (Ukraine. RIVNE) на купівлю транспортного засобу. Відповідно до МД від 27.05.2022 №UA205150/2022/005239 одержувачем та перевізником, є ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 паспорт НОМЕР_3 виданий 11.05.2019 року, орган, що видав 0717, адреса: АДРЕСА_1 ) (гр.8), а особою, відповідальною за фінансове врегулювання, є ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , паспорт НОМЕР_5 , виданий 21.10.2021, орган, що видав 5610), адреса: АДРЕСА_2 ) (гр.9). 
Заявлена у митній декларації фактурна вартість товару, відповідно до поданого під час митного оформлення інвойсу від 23.03.2022 № б/н, становить 7 500 євро (234 869,25 грн.). 
Митна вартість товару визначена за основним методом з урахуванням транспортних витрат (200 євро) - 378 922,39 грн.
За даними графи 36 МД від 27.05.2022 №UA205150/2022/005239 при митному оформленні імпортованого товару застосована пільга зі сплати митних та інших платежів (гр. 36) за кодом «311» згідно з класифікатором звільнень від сплати митних платежів при ввезенні товарів на митну територію України, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 №1011 «Про затвердження відомчих класифікаторів інформації з питань державної митної справи, які використовуються у процесі оформлення митних декларацій» (далі – Класифікатор). 
За МД від 27.05.2022 №UA205150/2022/005239 мито на транспортні засоби в сумі 37892,24 грн., акцизний податок в сумі 26998,22 грн., податок на додану вартість в сумі 88762,57 грн. нараховані умовно, із заповненням колонки 5 графи 47 митної декларації «спосіб платежу» - 06.
На підставі пункту 7 частини 1 статті 336, пункту 2 частини 3 статті 345, пункту 1 частини 2 статті 351 Митного кодексу України, згідно з наказом Рівненської митниці №106 від 19.03.2025 Рівненською митницею проведена документальна невиїзна перевірка дотримання громадянкою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 .) вимог законодавства України з питань митної справи щодо обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування при митному оформленні товару задекларованого за митною декларацією від 27.05.2022 №UA205150/2022/005239.
А результатами перевірки складений Акт «Про результати документальної невиїзної перевірки дотримання громадянкою України – фізичною особою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) вимог законодавства України з питань митної справи при митному оформленні товару за МД 27.05.2022 №UA205150/2022/005239» від 10.04.2024 №23/25/7.13-19/2667114381 (далі – Акт перевірки) (а.с. 31).
На підставі Акта перевірки контролюючим органом винесені податкові повідомлення-рішення від 09.05.2025:
№UA204000202557 – щодо порушення п. 69.24 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України (діючого на дату митного оформлення), в частині застосування пільги з оподаткування до товару, на який не поширюється норми Закону України від 24.03.2022 №2142-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану», п. 187.8 ст. 187, п. 190.1 ст. 190 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (діючого на дату митного оформлення);
№UA204000202555 – щодо порушення п. 9.11 розділу ХХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Митного кодексу України (діючого на дату митного оформлення) в частині застосування пільги з оподаткування до товару, на який не поширюється норми Закону України від 24.03.2022 №2142-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану», ч. 1 ст. 257, п.2 ч.1 ст. 277 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI (діючого на дату митного оформлення);
№UA204000202556 – щодо порушення п. 69.24 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України (діючого на дату митного оформлення), в частині застосування пільги з оподаткування до товару, на який не поширюється норми Закону України від 24.03.2022 №2142-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану», п.п. 215.3.51 п. 215.3 ст. 215 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (діючого на дату митного оформлення) (далі – ППР №UA204000202557, №UA204000202555, №UA204000202556).
ППР №UA204000202557 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість з ввезених на митну територію України фізичними особами в розмірі 110953,21 грн., в т.ч. 88762,57 грн. основного платежу та 22190,64 грн. штрафних санкцій. 
ППР №UA204000202555 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем мито на транспортні засоби та шини до них, що ввозяться на територію України фізичними особами, в розмірі 37892,24 грн. 
ППР №UA204000202556 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем акциз на транспортні засоби в розмірі 33747,78 грн., в т.ч. 26998,22 грн. основного платежу та 6749,56 грн. штрафних санкцій.
Рішенням Державної митної служби України про результати розгляду скарги від 28.07.2025 №3/10-06/8.19/4744 скаргу Позивача залишено без задоволення, а ППР від 09.05.2025 №UA204000202557, №UA204000202555, №UA204000202556 – без змін.
Перевіривши правову та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу оскаржуваних рішень – ППР №UA204000202557, №UA204000202555, №UA204000202556, на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку; суд зазначає таке.
Відповідно до частини 1 статті 246 Митного кодексу України (далі – МК України) метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
Згідно пункту 3 частини 1статті 266 МК України декларант зобов`язаний надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей.
За приписами частин першої та восьмої статті 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.
Митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів:
1) заявлений митний режим, тип декларації та відомості про особливості переміщення;
2) відомості про декларанта, уповноважену особу, яка склала декларацію, відправника, одержувача, перевізника товарів і сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або іншого документа, що використовується в міжнародній практиці замість договору (контракту), а в разі якщо зовнішньоекономічний договір (контракт) укладено на підставі посередницького договору, - також про іншу, крім сторони зовнішньоекономічного договору (контракту), сторону такого посередницького договору;
3) відомості про найменування країн відправлення та призначення;
4) відомості про транспортні засоби комерційного призначення, що використовуються для міжнародного перевезення товарів та/або їх перевезення митною територією України під митним контролем, та контейнери;
5) відомості про товари: а) найменування; б) звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар; в) торговельна марка та виробник товарів (за наявності у товаросупровідних та комерційних документах); г) код товару згідно зУКТ ЗЕД; ґ) найменування країни походження товарів (за наявності); д) опис упаковки (кількість, вид); е) кількість у кілограмах (вага брутто та вага нетто) та інших одиницях виміру; є) фактурна вартість товарів; ж) митна вартість товарів та метод її визначення; з) відомості про уповноважені банки декларанта; и) статистична вартість товарів;
6) відомості про нарахування митних та інших платежів, а також про застосування заходів гарантування їх сплати: а) ставки митних платежів; б) застосування пільг зі сплати митних платежів; в) суми митних платежів; г) офіційний курс валюти України до іноземної валюти, у якій складені рахунки, визначений відповідно достатті 3-1 цього Кодексу; ґ) спосіб і особливості нарахування та сплати митних платежів; д) спосіб забезпечення сплати митних платежів (у разі застосування заходів гарантування їх сплати);
7) відомості про зовнішньоекономічний договір (контракт) або інший документ, що використовується в міжнародній практиці замість договору (контракту), та його основні умови;
8) відомості, що підтверджують дотримання встановлених законодавством заборон та обмежень щодо переміщення товарів через митний кордон України;
9) відомості про документи, передбачені частиною третьою статті 335 цього Кодексу;
10) довідковий номер декларації (за бажанням декларанта).
За приписами пункту 194.1 статті 194 Податкового кодексу України (далі – ПК України) операції, зазначені у статті 185 цього Кодексу, крім операцій, що не є об`єктом оподаткування, звільнених від оподаткування, та операцій, до яких застосовується нульова ставка та 7 і 14 відсотків, оподатковуються за ставкою, зазначеною в підпункті "а" пункту 193.1 статті 193 цього Кодексу, яка є основною.
Відповідно до підпункту 215.3.5-1 пункту 215.3 статті 215 ПК України податок справляється з таких товарів та обчислюється за такими ставками: автомобілі легкові та інші моторні транспортні засоби, призначені головним чином для перевезення людей, що відповідають товарній позиції 8703 згідно з УКТ ЗЕД (крім моторних транспортних засобів, зазначених у товарній позиції 8702 згідно з УКТ ЗЕД), включаючи вантажопасажирські автомобілі-фургони, гоночні автомобілі, у тому числі автомобілі, які в установленому законодавством порядку подаються до органів, що здійснюють державну реєстрацію транспортних засобів, для реєстрації або перереєстрації у зв`язку із зміною моделі транспортного засобу, що до переобладнання під час ввезення відповідала товарній позиції 8704 згідно з УКТ ЗЕД, а після переобладнання відповідає товарній позиції 8703 згідно з УКТ ЗЕД: ставка податку (Ставка) для відповідного транспортного засобу визначається за формулою: Ставка = Ставка базова х К двигун х К вік, де Ставка базова - ставка податку в євро за 1 штуку транспортного засобу:
з двигуном внутрішнього згоряння з іскровим запалюванням та кривошипно-шатунним механізмом з об`ємом циліндрів до 3000 куб. сантиметрів (включно) - 50,0;
з двигуном внутрішнього згоряння з іскровим запалюванням та кривошипно-шатунним механізмом з об`ємом циліндрів понад 3000 куб. сантиметрів - 100,0;
з двигуном внутрішнього згоряння із запалюванням від стиснення (дизелем або напівдизелем) з об`ємом циліндрів до 3500 куб. сантиметрів (включно) - 75,0;
з двигуном внутрішнього згоряння із запалюванням від стиснення (дизелем або напівдизелем) з об`ємом циліндрів понад 3500 куб. сантиметрів - 150,0;
К двигун - коефіцієнт, що визначається діленням об`єму циліндрів двигуна внутрішнього згоряння відповідного транспортного засобу в куб. сантиметрах на 1000 куб. сантиметрів;
К вік - коефіцієнт, що дорівнює кількості повних календарних років з року, наступного за роком виробництва відповідного транспортного засобу, до року визначення ставки податку (для нових транспортних засобів та транспортних засобів, що використовувалися до одного повного календарного року, коефіцієнт дорівнює 1, а для транспортних засобів, що використовувалися понад п`ятнадцять повних календарних років, коефіцієнт дорівнює 15).
Пунктом 69.24 підрозділу 10 "Перехідних положень" ПК України встановлено, що тимчасово, з 1 квітня 2022 року на період дії воєнного стану на території України звільняються від оподаткування податком на додану вартість, акцизним податком операції з ввезення фізичними особами на митну територію України автомобілів легкових, кузовів до них, причепів та напівпричепів, мотоциклів, транспортних засобів, призначених для перевезення 10 осіб і більше, транспортних засобів для перевезення вантажів у митному режимі імпорту.
Підпунктом 1 п. 9-11 розділу ХХІ Митного кодексу України установлено, що тимчасово, на період з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану", але не раніше 1 квітня 2022 року, до припинення чи скасування воєнного стану на території України, пропуск та митне оформлення товарів, що ввозяться (пересилаються) на митну територію України для вільного обігу, здійснюється з урахуванням таких особливостей: 1) звільняються від оподаткування ввізним митом: автомобілі легкові, кузови до них, причепи та напівпричепи, мотоцикли, транспортні засоби, призначені для перевезення 10 осіб i більше, транспортні засоби для перевезення вантажів, які ввозяться громадянами на митну територію України для вільного обігу.
Таким чином, фізичні особи на період дії воєнного стану на території України, мають право ввозити без оподаткування - автомобілі легкові (товарна позиція за УКТ ЗЕД8703), кузова до них (товарна позиція за УКТ ЗЕД8707), причепи та напівпричепи (товарна позиція за УКТ ЗЕД8716), мотоциклів (товарна позиція за УКТ ЗЕД8711), транспортні засоби, призначені для перевезення 10 осіб і більше (товарна позиція за УКТ ЗЕД8702), транспортні засоби для перевезення вантажів (товарна позиція за УКТ ЗЕД8704).
З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 придбано та імпортовано на митну територію України товар: «Легковий автомобіль для надання послуг медичної допомоги без обладнання, бувший у використанні, марка «RENAULT», модель «MASTER», ідентифікаційний номер (номер кузова) - НОМЕР_1 , календарний рік виготовлення – 2016, модельний рік виготовлення – 2016, двигун – дизель, робочий об`єм циліндрів 2 299 см3, потужність 120 кВт, колісна формула - 4x2, тип кузова – універсал, колір – білий, категорія ТЗ M1, загальна кількість місць, включаючи місце водія – 5, призначений для використання по дорогам загального користування, виробник RENAULT, Франція, торгівельна марка – RENAULT». 
Автомобіль оформлено за МД від 27.05.2022 №UA205150/2022/005239 за кодом товару згідно УКТ ЗЕД – 8703329030, країна відправлення – Франція (FR), країна походження FR. 
Відповідач зазначає, що пільги за кодом «311» застосовуються виключно до товарів, що відносяться до автомобілів легкових, кузовів до них, причепів та напівпричепів, мотоциклів, транспортних засобів, призначених для перевезення 10 осіб і більше та транспортних засобів для перевезення вантажів,що ввозяться на митну територію України громадянами. Разом з тим, відсутні підстави для застосування пільги за кодом «311», оскільки вказаний автомобіль відповідає ознакам спеціалізованого транспортного засобу, який не належить до транспортних засобів, які звільнялися від сплати митних платежів у період.
Як зазначалося вище, Законом України “Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану” від 24 березня 2022 року №2142-IX (далі - Закон №2142-IX) внесені зміни до МК України та ПК України в частині надання пільг під час розмитнення транспортних засобів імпортованих громадянами України:
2. Внести зміни до таких законодавчих актів України:
1) у Митному кодексі України (Відомості Верховної Ради України, 2012 р., №№44-48, ст. 552):
"9-11. Установити, що тимчасово, на період з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану", але не раніше 1 квітня 2022 року, до припинення чи скасування воєнного стану на території України, пропуск та митне оформлення товарів, що ввозяться (пересилаються) на митну територію України для вільного обігу, здійснюється з урахуванням таких особливостей:
1) звільняються від оподаткування ввізним митом:
автомобілі легкові, кузови до них, причепи та напівпричепи, мотоцикли, транспортні засоби, призначені для перевезення 10 осіб i більше, транспортні засоби для перевезення вантажів, які ввозяться громадянами на митну територію України для вільного обігу.
I. Внести до Податкового кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2011 р., №№13-17, ст. 112) такі зміни:
3. У розділі XX "Перехідні положення":
4) у пункті 69 підрозділу 10: доповнити підпунктами 69.22-69.26 такого змісту:
69.24. Тимчасово, з 1 квітня 2022 року на період дії воєнного стану на території України звільняються від оподаткування податком на додану вартість, акцизним податком операції з ввезення фізичними особами на митну територію України автомобілів легкових, кузовів до них, причепів та напівпричепів, мотоциклів, транспортних засобів, призначених для перевезення 10 осіб i більше, транспортних засобів для перевезення вантажів у митному режимі імпорту.
69.25. Звільнення від оподаткування, встановлене підпунктами 69.23 та 69.24 цього пункту, не застосовується до операцій з ввезення на митну територію України у митному режимі імпорту товарів, які мають походження з країни, визнаної державою-окупантом згідно із законом та/або визнаною державою-агресором щодо України згідно із законодавством, або ввозяться з території держави-окупанта (агресора) та/або з окупованої території України, визначеної такою згідно із законом. ".
З урахуванням внесених змін Законом №2142 до МК України та ПК України, норми встановлювали наступні пільги із сплати митних платежів (мита та податкових зобов`язань на час виникнення спірних правовідносин):
пунктом 69.24 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України визначено, що тимчасово, з 1 квітня 2022 року на період дії воєнного стану на території України звільняються від оподаткування податком на додану вартість, акцизним податком операції з ввезення фізичними особами на митну територію України автомобілів легкових, кузовів до них, причепів та напівпричепів, мотоциклів, транспортних засобів, призначених для перевезення 10 осіб i більше, транспортних засобів для перевезення вантажів у митному режимі імпорту.
підпунктом 1 пункту 9-11 розділу ХХІ МК України установлено, що тимчасово, на період з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану", але не раніше 1 квітня 2022 року, до припинення чи скасування воєнного стану на території України, пропуск та митне оформлення товарів, що ввозяться (пересилаються) на митну територію України для вільного обігу, здійснюється з урахуванням таких особливостей:
1) звільняються від оподаткування ввізним митом:
автомобілі легкові, кузови до них, причепи та напівпричепи, мотоцикли, транспортні засоби, призначені для перевезення 10 осіб i більше, транспортні засоби для перевезення вантажів, які ввозяться громадянами на митну територію України для вільного обігу.
Із 01.07.2022 набув чинності Закон України “Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо перегляду окремих пільг з оподаткування” від 21 червня 2022 року №2325-IX (далі Закон №2325), яким вказані вище норми МК України та ПК України виключені.
Пояснювальною запискою до проекту Закону України “Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо перегляду окремих пільг з оподаткування” від 30.05.2022 №7418, на основі якого прийнятий Закон №2325 зазначені мотиви скасування пільг із розмитнення легкових автомобілів громадянами України:
“ 1. Мета
Метою прийняття проекту Закону України “Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо перегляду окремих пільг з оподаткування” є забезпечення у період дії воєнного стану умов для належного забезпечення функціонування економіки, а також належного наповнення дохідної частини бюджету за рахунок надходження митних платежів.
2. Обґрунтування необхідності прийняття акта
З метою створення у період дії воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 “Про введення воєнного стану в Україні”, умов для належного забезпечення функціонування економіки, а також належного наповнення дохідної частини бюджету за рахунок надходження митних платежів потребують удосконалення окремі норми Податкового та Митного кодексів України.
Аналіз даних митної статистики щодо митних оформлень товарів, здійснених протягом дії Закону України від 24.03.2022 №2142-ІХ “Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану” (далі Закон №2142) із використанням пільг зі сплати митних платежів, свідчить, що велика кількість таких товарів не є предметами першої необхідності та такими, що забезпечують безперебійну роботу економіки. Водночас такі товари завжди входили до переліку бюджетоформуючих, зокрема транспортні засоби, телефони тощо.
Так, за результатами митного оформлення громадянами транспортних засобів пільги зі сплати митних платежів за час дії Закону №2142 становили понад 13 млрд грн, сума пільг при митному оформленні телефонів сягала понад 270 млн грн, пільги при митному оформленні одягу та взуття понад 850 млн гривень. При цьому без сплати митних платежів оформлюють автомобілі преміум класу митною вартістю понад 1 млн гривень.
Крім того, зниження оподаткування імпорту створює для нього конкурентні переваги порівняно з продукцією, що виробляється всередині країни. У результаті вітчизняні виробники мають додаткові перешкоди для відновлення виробництва.
В умовах воєнного стану, коли Україна має консолідувати всі доходи для боротьби з агресором, запровадження пільг на імпорт товарів, що не є товарами першої необхідності і водночас є бюджетоформуючими, має бути переоцінено та переглянуто.” https://itd.rada.gov.ua/billInfo/Bills/CardByRn?regNum=7418&conv=9.
Згідно пунктом 6 частини 2 статті 68 МК України, ведення УКТ ЗЕД здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, в тому числі, передбачає розроблення пояснень і рекомендацій до УКТ ЗЕД та забезпечення їх опублікування.
Пояснення до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, що побудовані на основі Пояснень до шостого видання Гармонізованої системи опису та кодування товарів 2017 року та Комбінованої номенклатури Європейського Союзу, затверджені наказом Держмитслужби від 14.07.2020 №256.
Законом України «Про митний тариф» від 19.10.2022 №2697-IX встановлені наступні норми для оподаткування митом:
Група 87 “Засоби наземного транспорту, крім залізничного або трамвайного рухомого складу, їх частини та обладнання”
Додаткові примітки України:
3. У цій групі термін "укомплектовані" застосовується до кузовів для промислового складання моторних транспортних засобів товарної позиції 8703, пофарбованих, повністю або не повністю укомплектованих елементами та приладами внутрішнього і зовнішнього обладнання.
4. Термін "не укомплектовані" застосовується до кузовів для промислового складання моторних транспортних засобів товарної позиції 8703, пофарбованих або нефарбованих, із встановленими на них дверима і капотами або без них, без елементів та приладів внутрішнього та зовнішнього обладнання.
703 Автомобілі легкові та інші моторні транспортні засоби, призначені головним чином для перевезення людей (крім моторних транспортних засобів товарної позиції 8702), включаючи вантажопасажирські автомобілі-фургони та гоночні автомобілі:
8703 10 - транспортні засоби, спеціально призначені для пересування снігом; спеціальні автомобілі для перевезення спортсменів на майданчики для гри в гольф та аналогічні транспортні засоби: 8703 10 11 00 - транспортні засоби спеціального призначення для переміщення по снігу, з поршневим двигуном внутрішнього згоряння із запалюванням від стиснення (дизелем або напівдизелем) або з поршневим двигуном внутрішнього згоряння з іскровим запалюванням 8703 22 - з робочим об`ємом циліндрів двигуна понад 1000 см3, але не більш як 1500 см3: 8703 22 90 - що використовувалися: 8703 22 90 30 - понад 5 років.
Наказом Державної митної служби України від 14 грудня 2022 року №543 “Про затвердження Пояснень до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності” за посиланням: https://customs.gov.ua/documents/pro-zatverdzhennia-poiasnen-do-ukrayinskoyi-klasifikatsiyi-tovariv zovnishnoekonomichnoyi-diialnosti-321, затвердженні пояснення до Групи 87 Засоби наземного транспорту, крім залізничного або трамвайного рухомого складу, їх частини та обладнання наступного змісту:
Додаткові примітки України:
1. Моторними транспортними засобами, що використовувалися, вважаються такі, на які були або є реєстраційні документи, видані уповноваженими державними органами, в тому числі іноземними, що дають право експлуатувати ці транспортні засоби.
До цієї групи включаються такі транспортні засоби, крім деяких рухомих машин Розділу XVІ (див. Пояснення до товарних позицій 8701, 8705 і 8716):
2. Моторні транспортні засоби, призначені для перевезення людей (товарна позиція 8702 або 8703) або вантажів (товарна позиція 8704), або спеціального призначення (товарна позиція 8705).
Додаткові загальні положення.
1. В УКТЗЕД нові транспортні засоби означає транспортні засоби, які ніколи не були зареєстровані.
2. В УКТЗЕД транспортні засоби, що використовувались означає транспортні засоби, які були зареєстровані щонайменше один раз.
Пояснення до товарної позиції 8703: 8703 Автомобілі легкові та інші моторні транспортні засоби, призначені головним чином для перевезення людей (крім моторних транспортних засобів товарної позиції 8702), включаючи вантажопасажирські автомобілі-фургони та гоночні автомобілі: 8703 22- з робочим об`ємом циліндрів двигуна понад 1 000 см3, але не більш як 1 500 см3: 8703 22 10 00 – нові; 8703 22 90 - що використовувалися: 8703 22 90 10 - не більш як 5 років; 8703 22 90 30 - понад 5 років
До цієї товарної позиції також включаються:
(2) Інші транспортні засоби.
(a) Легкові автомобілі (наприклад, лімузини, таксі, спортивні та гоночні автомобілі).
(b) Спеціалізовані транспортні засоби, такі як автомобілі швидкої допомоги, тюремні фургони та катафалки.
У той же час у публічних відкритих даних щодо публічних закупівель автомобілів швидкої допомоги зазначається код згідно УКТЗЕД: 8703 32 19 00: 8703 32 19 00 – інші, 8703 32 90 - що використовувалися: 8703 32 90 10 - не більш як 5 років, 8703 32 90 30 - понад 5 років.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 №2344-III (зі змінами та доповненнями) (далі – Закон №2344-ІІІ), автомобіль легковий - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення пасажирів з кількістю місць для сидіння не більше ніж дев`ять з місцем водія включно; транспортний засіб загального призначення - транспортний засіб, не Документ сформований в системі “Електронний суд” 18.02.2025 12 обладнаний спеціальним устаткуванням і призначений для перевезення пасажирів або вантажів (автобус, легковий автомобіль, вантажний автомобіль, причіп, напівпричіп з бортовою платформою відкритого або закритого типу); транспортний засіб спеціалізованого призначення - транспортний засіб, який призначений для перевезення певних категорій пасажирів чи вантажів (автобус для перевезення дітей, осіб з інвалідністю, пасажирів певних професій, самоскид, цистерна, сідельний тягач, фургон, спеціалізований санітарний автомобіль екстреної медичної допомоги, автомобіль інкасації, ритуальний автомобіль тощо) та має спеціальне обладнання (таксі, броньований, обладнаний спеціальними світловими і звуковими сигнальними пристроями тощо).
Пояснювальна записка до законопроекту “Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану (Проект Закону про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період воєнного стану Проект від 22.03.2022 №7190)” містить інформацію, що повністю звільнено від оподаткування ввезення транспортних засобів громадянами.
Тобто у Закон не вносились зміни щодо типу чи виду певного транспортного засобу щодо якого застосовується пільга, обмеження відсутні і щодо спеціалізованого транспортного засобу для надання медичної допомоги.
Слід заначити, що пояснювальні записки до Законів (хоч і не є джерелами права, але є офіційними публічними відомостями законодавчого процесу формування джерела права), якими введені та скасовані пільги свідчать про мету, яку закладав законодавець та функції Закону, з метою належного тлумачення таких норм у відповідності до “духу і суті закону”.
Щодо спірних правовідносин, які врегульовані пунктом 69.24 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, підпунктом 1 пункту 9-11 розділу ХХІ МК України визначено, що тимчасово, з 1 квітня 2022 року на період дії воєнного стану на території України звільняються від оподаткування податком на додану вартість, акцизним податком, звільняються від оподаткування ввізним митом операції з ввезення фізичними особами на митну територію України автомобілів легкових, кузовів до них, причепів та напівпричепів, мотоциклів, транспортних засобів, призначених для перевезення 10 осіб i більше, транспортних засобів для перевезення вантажів у митному режимі імпорту.
Відповідно до зазначених судом вище Пояснень до УКТ ЗЕД до товарної позиції 8703, спеціалізовані транспортні засоби, такі як автомобілі швидкої допомоги, відносяться до автомобілів легкових та інших моторних транспортних засобів, призначених головним чином для перевезення людей, що відповідає визначенню змісту пільги, яка встановлена пунктом 69.24 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, підпунктом 1 пункту 9-11 розділу ХХІ МК України.
Таким чином, тлумачення Відповідачем пункту 69.24 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, підпункту 1 пункту 9-11 розділу ХХІ МК України є помилковими.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06 листопада 2018 року у справі №812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.
У постанові від 13 лютого 2019 року, що винесена Великою Палатою Верховного Суду у зразковій справі №822/524/18 зроблений висновок, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових "прогалин" щодо захисту прав людини та основних свобод, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.
Крім того, згідно пп.4.1.4 п.4.4 ст. 4 ПК України законодавство України ґрунтується, зокрема, на презумпції правомірності рішень платника податків в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.
Відповідно до п.56.21 ст. 56 ПК України у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акту, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів, чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.
Аналогічні норми містяться і у ч. 4 ст. 3 МК України, а саме у разі якщо норми законів України чи інших нормативно-правових актів з питань митної справи допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків підприємств і громадян, які переміщують товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України або здійснюють операції з товарами, що перебувають під митним контролем, чи прав та обов`язків посадових осіб митних органів, внаслідок чого є можливість прийняття рішення як на користь таких підприємств та громадян, так і на користь митного органу, рішення повинно прийматися на користь зазначених підприємств і громадян.
До відносин щодо сплати грошових зобов`язань (податків та мита) застосовується принцип “in dubio pro tributario” у податковому законодавстві, який є аналогом презумпції рішень платника податку, і покликаний не допустити однобічного тлумачення відповідного законодавства на користь контролюючого органу, одночасно надаючи захист ключовим правам платників податків.
З урахуванням викладеного суд зазначає, що у спірному випадку, враховуючи неоднозначне тлумачення податкового та митного законодавства в частині типу легкових автомобілів товарної категорії згідно УКТ ЗЕД8703, які звільняються від оподаткування, пріоритет має надаватись на користь платника податку.
Судом також враховано, що посадовими особами митниці під час митного контролю за даною митною декларацією проводились такі процедури: 
контроль із застосуванням системи управління ризиками; 
митний огляд (Повідомлення про необхідність пред`явлення товарів митному органу);
перевірка правильності класифікації та кодування товарів (передання спеціалізованому підрозділу); 
перевірка правильності застосування пільг в оподаткуванні.
Отже, вищеперераховані митні процедури проводились посадовими особами різних структурних підрозділів митниці, в тому числі спеціалізованих, при цьому всіма посадовими особами була встановлена та підтверджена повна відповідність задекларованих відомостей представленому до митного оформлення товару та правильність класифікації та застосування податкової пільги, що засвідчено шляхом завершення митного оформлення та випуску товару у вільний обіг.
Митне оформлення товару було завершено митним органом, отже Відповідачем було визнано, що до МД від 27.05.2022 №UA205150/2022/005239 декларантом долучені всі необхідні документи, що відповідають імпортованому товару, його класифікація та застосування податкової пільги відповідає вимогам чинного законодавства України з питань державної митної та податкової справи.
Таким чином, позиція митного органу щодо не поширення на транспортний засіб, який був ввезений Позивачем згідно МД від 27.05.2022 №UA205150/2022/005239 за кодом згідно УКТ ЗЕД 8703329030 пільги, встановленої п. 69.24 підрозділу10 "Перехідних положень" ПК України та пп. 1 п. 9-11 розділу ХХІ МК України – є помилковими.
За приписами статті 19 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідачем не доведено правомірності оскаржуваних рішень – ППР №UA204000202557, №UA204000202555, №UA204000202556, у порядку статті 77 КАС України, а тому права та інтереси Позивача підлягають судовому захисту шляхом визнання протиправними і скасування таких рішень суб`єкта владних повноважень. 
Розподіл судових витрат. 
За правилами частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
На користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 1460,75 грн, сплачена відповідно до Платіжної інструкції від 28.08.2025 №265А-1ВРК-ХРС6-С9ЕА.
В прохальній частині позову Позивач просить суд стягнути на його користь витрати на правничу допомогу адвоката.
За приписами статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. 
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Відповідно до частини першої статті 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (частина друга статті 134 КАС України).
За правилами частини третьої статті 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина четверта статті 134 КАС України).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина п`ята статті 134 КАС України).
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 134 КАС України).
За правилами частини сьомої статті 134 КАС України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
За правилами частини сьомої статті 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
За правилами частини дев`ятої статті 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» №5076-VI від 05.07.2012, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Закон України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII від 02.06.2016, встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» №3477-IV від 23.02.2006, суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Lavents v. Latvia» (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.
Наведені положення кореспондуються із європейськими стандартами, зокрема, пунктом 14 Рекомендацій № R(81)7Комітету Міністрів Ради Європи (КМРЄ) «Щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя» (on measures facilitating access to justice), яким передбачено, що за винятком особливих обставин, сторона, яка виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла, відшкодування зборів і витрат, у тому числі, гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.
Також у пункті 4 цих Рекомендацій зазначено, що жодна зі сторін не повинна бути позбавлена можливості користуватися послугами адвоката.
У пункті 1 Резолюції № (78)8 Комітету Міністрів Ради Європи (КМРЄ) «Про безоплатну правову допомогу і юридичні консультації» (on legal aid and advice) зазначено, що ніхто не може бути в силу перешкод економічного характеру позбавлений можливості використання або захисту своїх прав у будь-яких судах, повноважних виносити рішення по цивільних, господарських, адміністративних, соціальних чи податкових справах. З цією метою кожна особа має бути наділена правом на необхідну правову допомогу в судовому провадженні. При розгляді питання, чи така допомога є необхідною, слід враховувати: а) фінансові можливості та зобов`язання відповідної особи; b) очікувані судові витрати.
Суд зазначає, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги адвоката, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані належні докази (документи), оформлені в установленому законодавством порядку.
Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу адвоката, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Суд зазначає, що вартість послуг (робіт) адвоката – розмір гонорару визначається двома способами: (1) фіксований розмір гонорару, який визначається під час укладення договору та зазначається безпосередньо у тексті такого договору (у такому разі оформлення додаткових документів щодо вартості послуг – розміру гонорару не потребується); (2) розмір гонорару визначається на підставі договору та розрахунку вартості послуг шляхом оформлення актів, додаткових угод тощо. 
Позивач надав суду документи на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу адвоката:
Договір про надання правничої допомоги від 29.04.2025 №2904;
Ордер на надання правничої допомоги серії ВК №1182073;
Додаток №1 до Договору про надання правничої допомоги від 29.04.2025 №2904, відповідно до якого визначено фіксований розмір гонорару – 20000,00 грн;
Рахунок №03/08 на суму 10000,00 грн;
Рахунок №04/08 на суму 10000,00 грн.
Отже, наданими документами визначено фіксований розмір гонорару.
Принцип повного відшкодування витрат на професійну правничу допомогу стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, ґрунтується на загальних принципах справедливості та компенсації в правовій системі, що є особливо важливим у публічно-правових спорах, де відповідачам, як правило, виступає держава в особі уповноважених нею суб`єктів владних повноважень.
Зазначений принцип допомагає взаємно збалансувати тягар витрат і забезпечити ефективний доступ до правосуддя, оскільки це дає можливість: 
1) стимулювати справедливі судові процеси: якщо сторона, на користь якої ухвалено судове рішення, може очікувати відшкодування витрат на адвоката, це стимулює її використовувати правові засоби та користуватися послугами адвокатів для ефективного представлення своїх інтересів у суді, що сприяє справедливому та рівноправному судовому процесу; 
2) захистити право на доступ до правосуддя: гарантування відшкодування витрат на професійну правничу допомогу забезпечує можливість захисту особою своїх прав у суді, незалежно від її фінансового стану, що сприяє реалізації принципу рівності перед законом; 
3) збалансувати інтереси сторін: відшкодування витрат на професійну правничу допомогу сприяє встановленню балансу інтересів сторін та дає змогу стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, компенсувати витрати, що виникли внаслідок необхідності захищати свої права в суді; 
4) забезпечити судову ефективність: якщо сторона, на користь якої ухвалено судове рішення, може очікувати відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, це сприяє ефективності судового процесу та робить його більш доступним та прозорим.
У постанові Верховного Суду від 15.04.2021 у справі № 160/6899/20 містяться правові висновки: «Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо»;
«У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині п`ятій статті 134 КАС. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям».
Зважаючи на категорію справи та характер спірних правовідносин (спір не належить до категорії справ значної складності), суд дійшов висновку про необхідність стягнення на користь Позивача суму витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 10000,00 грн, із застосуванням принципу співмірності витрат. 
Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) до Рівненської митниці (вулиця Соборна, 104, місто Рівне, 33028; код ЄДРПОУ ВП 43958370) про визнання протиправними та скасування рішень – задовольнити повністю.
Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Рівненської митниці від 09.05.2025 №UA204000202557, №UA204000202555, №UA204000202556.
Стягнути на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 1460 грн 75 коп за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень – Рівненської митниці.
Стягнути на користь ОСОБА_1 суму витріт на правничу допомогу адвоката у розмірі 10000 грн 00 коп за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень – Рівненської митниці.
У стягненні витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 10000 грн 00 коп – відмовити. 

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду. 

Повний текст рішення складений 04 березня 2026 року 

Суддя       К.М. Недашківська