Справа № 463/4083/25
Провадження № 2/463/187/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2026 року Личаківський районний суд м. Львова 

в складі: головуючого судді Нора Н.В. 
з участю секретаря судових засідань Заверухи О.Б.
представника позивача ОСОБА_1 
представника відповідача Попович Я.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Львівської міської ради, третя особа: Четверта державна нотаріальна контора Львівська область,  ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності, - 

встановив:

представник позивача звернулась в інтересах ОСОБА_2 до суду з цивільним позовом до відповідача, в якому просить суд визнати за ОСОБА_2 , право власності, в порядку спадкування, на 1 / 4 частки у будинку АДРЕСА_1 , яка відноситься до спадкового майна після смерті ОСОБА_5 .
Позовні вимоги мотивує тим, що ОСОБА_2 є спадкоємцем свого батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач був визнаний єдиним спадкоємцем, спадкова справа № 70251064 від 10.02.2023 року заведена нотаріусом Державної нотаріально четвертої контори Львівської області Ярошенко Ж. С В подальшому позивачу стало відомо, що його батько мав право на спадщину після смерті своєї тітки ОСОБА_5 померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 . До спадкового майна ОСОБА_5 належала 1/4 частки у будинку номер АДРЕСА_1 . Інших спадкоємців післі смерті ОСОБА_6 та ОСОБА_5 не має. У зв`язку з викладеним позивач звернувся до державної нотаріальної контори з проханням видати свідоцтво право на власності в порядку спадкування на вищезазначеної Спадкове майно. Однак, постановою вище зазначеного нотаріуса від 16 квітня 2025 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим що не було доведено родинних відносин. Однак, в той самий час родинні відносини доводяться наступним: 1. ОСОБА_2 є сином ОСОБА_6 , має право на спадкове майно згідно приписів ст. 1276 ЦК України померлий ОСОБА_6 , до укладення шлюбу 23 вересня 1984 року мав прізвище “ ОСОБА_7 ”. ОСОБА_8 був сином ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . ОСОБА_9 , дівоче прізвище та прізвище після розлучення “ ОСОБА_10 ”. ОСОБА_11 ,померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , була сестрою ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 Родинні відносини зазначених осіб ( сестер) підтверджуються: копіями свідоцтва про смерть обидвох сестер ,копія свідоцтва про народження ОСОБА_12 згідно, яких спільним ім`ям по батькові є “ ОСОБА_13 ”, тобто один батько; копія свідоцтва про право на спадщину після смерті їхньої ( сестер) матері ОСОБА_14 - згідно якого ОСОБА_15 та ОСОБА_12 зазначені як доньки ОСОБА_16 ; копією довідки про переселення з польщі -згідно якого ОСОБА_12 і ОСОБА_17 є доньками одних батьків і переселені з Польщі Таким чином, оскільки, ОСОБА_15 померла ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) після своєї сестри ОСОБА_12 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), до ОСОБА_6 ( син ОСОБА_12 , племінник ОСОБА_5 ), згідно ч. 3. ст. 1266 ЦК України, за правом представлення, перейшло право спадкування за своєю тіткою ОСОБА_18 . ОСОБА_6 за життя не встиг прийняти спадщину, яка відкрилась після смерті його тітки, ОСОБА_5 , відтак в силу приписів ст. 1276 ЦК України, до заявника ОСОБА_2 (син ОСОБА_6 ), переходить право на зазначене Спадкове майно.
У судове засідання з`явився представник позивача ОСОБА_1 , позовні вимоги підтримав в повному обсязі посилаючись на обставини викладенні в позовній заяві, просить такі задоволити.
Представник відповідача ОСОБА_19 проти задоволення позову заперечив, звернув увагу суду, що позивач був зняти з реєстрації, а також те, що в позові не зазначено квадратні метри будинку.
Інші учасник процесу у судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про причини неявки суд не повідомили.
Ухвалою судді Личаківського районного суду м. Львова від 22.05.2026 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Львівської міської ради, третя особа: Четверта державна нотаріальна контора Львівська область про визнання права власності прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі.
Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 19.11.2025 року залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, а саме ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 20.01.2026 року підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Львівської міської ради, третя особа: Четверта державна нотаріальна контора Львівська область про визнання права власності закрито та призначено до судового розгляду.
Повно та всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.
Відповідно до ч.1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.
У відповідності ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.
Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження.
Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено що ІНФОРМАЦІЯ_4 у батьків ОСОБА_20 та ОСОБА_21 народилась донька ОСОБА_12 , зазначене підтверджується свідоцтвом про народження № НОМЕР_1 від 30.03.1982 року.
ІНФОРМАЦІЯ_5 у батьків ОСОБА_22 та ОСОБА_9 народився син ОСОБА_23 , актовий запис №3550.
Із свідоцтва про припинення шлюбу № 1083 вбачається, що шлюб між ОСОБА_22 та ОСОБА_9 розірваний. Прізвище після припинення шлюбу « ОСОБА_10 ».
Із свідоцтва про укладення шлюбу від 23 вересня 1984 року вбачається, що між ОСОБА_23 та ОСОБА_24 укладено шлюб. Прізвище після укладання шлюбу « ОСОБА_25 ».
ІНФОРМАЦІЯ_6 у батьків ОСОБА_6 та ОСОБА_24 народився син ОСОБА_2 , зазначене підтверджується свідоцтво про народження від 12.07.1985 року № НОМЕР_2 .
З витягу з реєстру права власності на нерухоме майно №18880290 від 20.05.2008 року власниками будинку за адресою АДРЕСА_1 , є ОСОБА_12 (частка ), ОСОБА_5 (частка ), ОСОБА_26 (частка ), ОСОБА_4 (частка ).
Із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 21.08.2004 року вбачається, що ОСОБА_12 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , актовий запис № 5250.
Із свідоцтва про право на спадщину за законом вбачається, що спадкоємцем ОСОБА_12 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 є її син ОСОБА_6 . Спадщина складається з частини житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 з усіма господарськими будівлями та спорудами.
Із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 05.12.2013 року вбачається, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_8 , актовий запис № 801. 
Зі свідоцтва про смерть від 07.06.2022 року, серія НОМЕР_5 вбачається, що ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_9 , актовий запис №3495.
Із свідоцтва про право на спадщину за законом вбачається, що спадкоємцем ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є його син ОСОБА_2 . Спадщина складається з частини житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 з усіма господарськими будівлями та спорудами.
Позивач звернувся із заявою до державного нотаріуса четвертої державної нотаріальної контори Львівської області, в якій просить видати ОСОБА_2 свідоцтво про прийняття спадщини на спадкове майно ОСОБА_5 померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме частини житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 .
Постановою нотаріуса Ярошенко Ж.С. від 16 квітня 2025 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим що не було доведено родинних відносин.
Родинні відносини ОСОБА_11 , та ОСОБА_5 підтверджуються копіями свідоцтва про смерть обидвох сестер ,копія свідоцтва про народження ОСОБА_12 згідно, яких спільним ім`ям по батькові є “ ОСОБА_13 ”, тобто один батько; копією свідоцтва про право на спадщину після смерті їхньої ( сестер) матері ОСОБА_14 - згідно якого ОСОБА_15 та ОСОБА_12 зазначені як доньки ОСОБА_16 ; копією довідки про переселення з польщі -згідно якого ОСОБА_12 і ОСОБА_17 є доньками одних батьків і переселені з Польщі.
Із заяви ОСОБА_3 , яка отримала частини житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 на підставі договору дарування укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_26 , вбачається, що проти задоволення позову не заперечує і просить такий задоволити, розгляд просить проводити за її відсутності.
Із заяви ОСОБА_4 вбачається, що вона підтверджує викладені в позовній заяві обставини і не заперечує проти їх задоволення, розгляд просить проводити за її відсутності.
Відповідно до абз.3 п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України: у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України).
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).
Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).
ІНФОРМАЦІЯ_4 у батьків ОСОБА_20 та ОСОБА_21 народилась донька ОСОБА_12 , зазначене підтверджується свідоцтвом про народження № НОМЕР_1 від 30.03.1982 року.
ІНФОРМАЦІЯ_5 у батьків ОСОБА_22 та ОСОБА_9 народився син ОСОБА_23 , актовий запис №3550.
Із свідоцтва про припинення шлюбу № 1083 вбачається, що шлюб між ОСОБА_22 та ОСОБА_9 розірваний. Прізвище після припинення шлюбу « ОСОБА_10 ».
Із свідоцтва про укладення шлюбу від 23 вересня 1984 року вбачається, що між ОСОБА_23 та ОСОБА_24 укладено шлюб. Прізвище після укладання шлюбу « ОСОБА_25 ».
ІНФОРМАЦІЯ_6 у батьків ОСОБА_6 та ОСОБА_24 народився син ОСОБА_2 , зазначене підтверджується свідоцтво про народження від 12.07.1985 року № НОМЕР_2 .
З витягу з реєстру права власності на нерухоме майно №18880290 від 20.05.2008 року власниками будинку за адресою АДРЕСА_1 , є ОСОБА_12 (частка ), ОСОБА_5 (частка ), ОСОБА_26 (частка ), ОСОБА_4 (частка ).
Із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 21.08.2004 року вбачається, що ОСОБА_12 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , актовий запис № 5250.
Із свідоцтва про право на спадщину за законом вбачається, що спадкоємцем ОСОБА_12 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 є її син ОСОБА_6 . Спадщина складається з частини житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 з усіма господарськими будівлями та спорудами.
Із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 05.12.2013 року вбачається, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_8 , актовий запис № 801. 
Зі свідоцтва про смерть від 07.06.2022 року, серія НОМЕР_5 вбачається, що ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_9 , актовий запис №3495.
Із свідоцтва про право на спадщину за законом вбачається, що спадкоємцем ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є його син ОСОБА_2 . Спадщина складається з частини житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 з усіма господарськими будівлями та спорудами.
Позивач звернувся із заявою до державного нотаріуса четвертої державної нотаріальної контори Львівської області, в якій просить видати ОСОБА_2 свідоцтво про прийняття спадщини на спадкове майно ОСОБА_5 померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме частини житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 .
Постановою нотаріуса Ярошенко Ж.С. від 16 квітня 2025 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим що не було доведено родинних відносин.
Родинні відносини ОСОБА_11 , та ОСОБА_5 підтверджуються копіями свідоцтва про смерть обидвох сестер ,копія свідоцтва про народження ОСОБА_12 згідно, яких спільним ім`ям по батькові є “ ОСОБА_13 ”, тобто один батько; копією свідоцтва про право на спадщину після смерті їхньої ( сестер) матері ОСОБА_14 - згідно якого ОСОБА_15 та ОСОБА_12 зазначені як доньки ОСОБА_16 ; копією довідки про переселення з польщі -згідно якого ОСОБА_12 і ОСОБА_17 є доньками одних батьків і переселені з Польщі.
Як роз`яснено в п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року за №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.
Вирішальним фактором принципу змагальності сторін є обов`язок сторін у доказуванні, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів.
Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, суд робить висновок про її недоведеність.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.
Відповідно до ч. 2 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.
Таким чином, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які були посилання як на підставу вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд дійшов висновку, що в ході розгляду справи обґрунтування позову знайшли своє об`єктивне підтвердження, отже суд, використовуючи винятковий спосіб захисту визнання права власності на спадкове майно, дійшов висновку, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.
З матеріалів справи вбачається, що позивачами за подання позовної заяви про розірвання шлюбу було сплачено судовий збір у розмірі 6500,00 грн., таким чином у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути понесені позивачами судові витрати по справі у розмірі 6500,00 грн.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 223, 247, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,
в и р і ш и в:

позовом ОСОБА_2 до Львівської міської ради, третя особа: Четверта державна нотаріальна контора Львівська область,  ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності- задоволити.
Визнати за ОСОБА_2 , право власності, в порядку спадкування за законом на 1 / 4 частки у будинку АДРЕСА_2 , яка відноситься до спадкового майна після смерті ОСОБА_5 .
Стягнути з відповідача Львівської міської ради (місцезнаходження: 79006, м. Львів, пл. Ринок, 1) на користь позивача ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 РНОКПП НОМЕР_6 ) сплачений судовий збір у розмірі 8047,50 грн.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Нор Н.В.