Справа №487/8501/25
Провадження №3/487/67/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2026 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді Афоніної С. М., за участю секретаря судового засідання Ященко В.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності –  ОСОБА_1 , його захисника – Мишака Д.Е., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності:  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, провідний спеціаліст ГУНП в Херсонської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 03.11.2025 серії ЕПР1№501981, 10.09.2025 о 08:20 год. в м. Миколаєві по вул. Лазурна, 52 водій ОСОБА_1 керував т/з Chevrolet Lacetti д.н.з. НОМЕР_2 , як наслідок сталася дорожньо-транспортна пригода, після якої водія було доставлено до медичного закладу для проходження медичного огляду на стан сп`яніння, згідно висновку МОР МОЦПЗ №1279 від 11.09.2025, керував в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
03.03.2026 адвокат Мишак Д.Е. подав до суду клопотання про закриття провадження за відсутністю складу адміністративного правопорушення, відповідно до ст.. 247 КУпАП. Зазначивши, що порядок проведення огляду особи на стан сп`яніння регламентований Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 року №1452/735. Порядок проведення огляду в закладі охорони здоров`я прописаний в Розділі ІІІ Інструкції, відповідно до п. 14, 15, 18, 19 та 21 Інструкції, можна дійти висновку, що встановлення факту перебування або не перебування особи в стані алкогольного сп`яніння підтверджується виключно висновком щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння. В матеріалах справи наявний медичний висновок відносно ОСОБА_1 КПН «МОЦПЗ» МОР від 10.09.2025, в якому зазначено, що ОСОБА_1 не перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Посилання в протоколі на медичний висновок №1279 від 11.09.2025 є безпідставним, оскільки такого висновку взагалі не існує. Крім того, ст.. 266 КУпАП регламентує, що при огляді водія на стан алкогольного чи іншого сп`яніння поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису або огляд проводиться у присутності двох свідків, проте в матеріалах справи відсутній обов`язковий доказ відеозапис та відсутні свідки проведення огляду, що свідчить, що огляд є недійсним. 
В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав, суду показав, що 10.09.2025 зранку він рухався в м. Миколаєві біля кафе «Бомбардир», не заперечує, що рухався по вул. Лазурна, керував т/з Chevrolet Lacetti д.н.з. НОМЕР_2 , та сталося ДТП за його участю, де він порушив ПДР України, потерпіла викликала працівників поліції та швидку допомогу, та його в подальшому судом було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.. 124 КУпАП. Після ДТП правники поліції запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі на що він погодився. В лікарні він пройшов огляд, здав на аналізи сечу та кров. Через деякий час він в лікарні отримав висновок, згідно якого він не перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Приблизно 01.11.2025 йому зателефонували працівники УПП та повідомили, що йому потрібно з`явитися до УПП в Миколаївській області 03.11.2025 для складання проколу. Він 03.11.2025 приїхав до УПП, поліцейський повідомив, що відносно нього буде складено протокол за ст.. 130 ч.1 КУпАП, він показав висновок, працівники поліції не хотіли у нього брати копію висновку, у них висновку не було, вони посилались на результат токсилогічного дослідження, що на їх думку було підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за ст.. 130 КУпАП, у нього результатів дослідження не було, він зазначав, що порушено його права на ознайомлення із усіма матеріалами справи, але працівники поліції ставилися до нього упереджено та склали протокол, з яким він не погодився, про що надав письмові пояснення. Просив суд про закриття провадження за відсутністю складу адміністративного правопорушення,
В судовому засіданні адвокат Мишак Д.Е. просив про закриття провадження за відсутністю складу адміністративного правопорушення, підтримав надані ним письмові пояснення в клопотанні від 03.03.2026. Також зазначив, що при складанні проколу було порушено вимоги ст.. 254 КУпАП та протокол складено не протягом 24 години після виявлення правопорушення. 
В подальшому 10.03.2026 адвокат Мишак Д.Е. подав до суду заяву про розгляд справи без участі його та ОСОБА_1 . 
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , адвоката Мишака Д.Е., дослідивши у судовому засіданні докази, суд приходить до наступного:
Згідно положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Відповідно ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Проте слід зазначити, що відповідальність за вказаною нормою закону настає лише у випадку дотримання встановленого законом порядку та процедури проведення огляду.
Підстави та порядок виявлення у водіїв транспортних засобів, в тому числі алкогольного сп`яніння, передбачені статтею 266 КУпАП, Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 року №1452/735 (далі – Інструкція №1452), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року за №1103 (далі – Порядок).
Так, відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.2, п.4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (тобто, відповідно до п.3 цієї Інструкції, порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Наведене дає підстави стверджувати те, що підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення у відповідної службової особи виникають після вчинення адміністративного правопорушення, а також наявності даних, які указують про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення в цілому та його об`єктивної сторони зокрема.
Аналіз положень ст. 266 КУпАП, «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду», затвердженого постановою КМ України від 17.12.2008 року № 1103, «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року та правова конструкція норми ст.130 КУпАП передбачає, що недотримання визначеної законом процедури має наслідком її недійсність, що встановлено ч.5 ст.266 КУпАП.
Так, судом встановлено, що 03.11.2025 о 10:51 год. працівниками УПП в Миколаївській області було складено протокол ЕПР1№501981 про адміністративне правопорушення, проте, що 10.09.2025 о 08:20 год. в м. Миколаєві по вул. Лазурна, 52 водій ОСОБА_1 керував т/з Chevrolet Lacetti д.н.з. НОМЕР_2 , як наслідок сталася дорожньо-транспортна пригода, після якої водія було доставлено до медичного закладу для проходження медичного огляду на стан сп`яніння, згідно висновку МОР МОЦПЗ №1279 від 11.09.2025, керував в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В протоколі ЕПР1№501981 ОСОБА_1 зазначив, що не згоден з протоколом, який складено з грубим порушенням, що детально викладено ним у письмовому поясненні. 
На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суду надано: протокол про адміністративне правопорушення ЕПР1№501981 від 03.11.2025, довідка про результат розгляду повідомлення за фактом ДТП з постраждалим старшого слідчого СВ ВП №3 МРУП ГУНА в Миколаївській області та додані до неї матеріали, результат токсилогічного дослідження №2217, 2219 від 11.09.2025, письмові пояснення ОСОБА_1 , копію висновку щодо результату медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння №1279 від 10.09.2025, згідно якого у ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено. 
В той же час, до матеріалів справи, не долучено в якості доказу відеозапис огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та в протоколі ЕПР1№501981 від 03.11.2025, не зазначені причини неможливості застосування технічних засобів під час огляду, а також не зазначені свідки, в присутності яких ОСОБА_1 проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння.
Вказані обставини свідчать про порушення працівниками поліції вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП. 
Крім того, порядок проведення огляду в закладі охорони здоров`я встановлений в Розділі ІІІ Інструкції №1452/735, так згідно якого: пункт 14 “за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду», пункт 15 «висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду», пункт 18 “Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я», пункт 19 «висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається у присутності поліцейського в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я», пункт 21 «висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними». 
Отже, встановлення факту перебування особи в стані алкогольного сп`яніння або не перебування в такому стані, підтверджується виключно висновком щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння. 
В матеріалах справи наявна копія висновку №1279 щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , виданий КНП “МОЦПЗ” МОР від 10.09.2025, а також судом оглянуто в судовому засіданні примірник висновку (оригінал), виданий безпосередньо КНП “МОЦПЗ” МОР, ОСОБА_1 , в якому зазначено, що у ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено. 
В той же час в протоколі ЕПР1№501981 від 03.11.2025, зазначається, що стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 підтверджується висновком МОР МОЦПЗ №1279 від 11.09.2025, який до матеріалів справи не додано. 
Згідно ч. 2 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Так, в матеріалах справи міститься висновок №1279, який складений лікарем-наркологом КНП «МОЦПЗ» МОР 10.09.2025, результат токсилогічного дослідження №2217, 22119 від 11.09.2025, проте, протокол про адміністративне правопорушення ЕПР1№501981, складений лише 03.11.2025, тобто пізніше ніж 24 години, з моменту отримання результатів щодо проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , в порушення ч.2 ст. 254 КУпАП. 
Отже, працівниками поліції не було дотримано вимог п.п.2, 4 розділу 1 та п.12 розділу 11 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, та вимог Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1103.
За такого, до даних, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, як до доказів в розумінні ст. 251 КУпАП, з урахуванням зазначених вище обставин, суд відноситься критично, оскільки належні та допустимі докази у справі не підтверджують того факту що, ОСОБА_1 10.09.2025 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. 
Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Виходячи з практики застосування Європейським судом ст. 6 Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до статті 6 Конвенції.
Таким чином, розглядаючи справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, судовий процес має відповідати загальним засадам кримінального провадження, а суд має забезпечити гарантії і принципи законності щодо особи, яка притягається до відповідальності, оскільки санкція вказаної статті, при встановленні факту скоєння правопорушення і вини, передбачає штраф, розмір якого значно перевищує прожитковий мінімум для осіб працездатного віку в Україні, як і значно перевищує мінімальний розмір штрафу, визначений ч. 2 ст. 52 КК України, а також передбачає обов`язкове позбавлення права керування транспортним засобом.
Обов`язкова відповідність судового процесу у справах про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП таким засадам, як верховенство права, законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, безпосередність дослідження доказів, а також змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів безумовно має враховуватись як особами, яких звинувачують у скоєнні адміністративного правопорушення, та їх захисниками, так і судом, що здійснює розгляд відповідних справ.
Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, серед іншого, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (Nadtochiy v. Ukraine, заява N 7460/03, § 26) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
Отже, принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.
Вина особи повинна бути доведена поза розумним сумнівом.
Будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, повинен бути спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за вчинення адміністративного правопорушення за викладених у протоколі обставинах.
Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Особа, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, повинна доводити винуватість особи поза розумним сумнівом, чого в цій справі зроблено не було.
З огляду на наведені обставини, суд приходить до висновку про те, що матеріали справи відносно ОСОБА_1 не містять безумовних та беззаперечних доказів на підтвердження вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у відповідності до положень п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Керуючись статтями 247, 294 КУпАП, суд
ПОСТАНОВИВ:
Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП – закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд міста Миколаєва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя С.М. Афоніна