Справа № 450/108/26  Провадження № 3/450/540/26 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2026 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Добош Н.Б., розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 
за ст.124, 1 ст. 130 КУпАП,- 
в с т а н о в и в:
01.01.2026 о 18 год 45 хв в м. Пустомити по вул.Лисенка, 70 водій ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen д.н.з. НОМЕР_1 не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою та здійснив зіткнення з автомобілем марки Chevrolet д.н.з НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався у зустрічному напрямку. В результаті ДТП автомобілі отримали технічні пошкодження. Такими своїми діями ОСОБА_1 , порушив вимоги п. 12.1, 2.3б ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП. 
Окрім того, 01.01.2026 о 18 год 45 хв в м. Пустомити вул. Лисенка, 70 водій ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen д.н.з. НОМЕР_1 будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Алкотестеру Драгер 0295 номер тесту 258, результат 2,32 проміле. Від подальшого керування транспортним засобом відсторонений. Такими своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - Клострейх О.В. заперечила вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП з підстав, зазначених у письмовому клопотанні. Представник 14.04.2026 року подала письмове клопотання про закриття провадження у справі, в якому просила закрити провадження стосовно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення. Вказує, що матеріали справи не містять фактичних даних, допустимих та належних доказів того, що ОСОБА_1 керував автомобілем,. Звертає увагу, що долучений до матеріалів справи відеозапис розпочинається з моменту, коли поліцейські розмовляють з ОСОБА_3 при цьому транспортний засіб не здійснює рух, а сам ОСОБА_1 стоїть поруч з транспортним засобом. Таким чином на відеозаписі відсутня фіксація факту керування ОСОБА_3 транспортним засобом, окрім цього на 19:16 хв. відеозапису вбачається, що ні один свідок не бачив, що ОСОБА_1 був за кермом та хто саме виходив з водійського місця. ОСОБА_1 неодноразово казав поліцейським, що він не був за кермом, та поліцейські на це не реагували. Допитаний судом 02.03.2026 року свідок ОСОБА_4 надав пояснення про те, що саме він був за кермом автомобіля, про що він повідомляв поліцейських, проте такі все перекрутили в сторону ОСОБА_1 оскільки він перебував в стані алкогольного сп`яніння. А отже до суду надано відеозаписи, які жодним чином не підтверджують винуватість ОСОБА_1 а також відсутні покази свідків, які прямо підтверджують, що ОСОБА_1 був водієм автомобіля, оскільки жодна особа не бачила хто керував таким. Зазначає, що всупереч вимог ст. 266 КУпАП, ОСОБА_1 не був направлений на огляд в найближчий заклад охорони здоров`я, а як вбачається з направлення на огляд водія транспортного засобу мав направитися на огляд в КНП ЛОК м. Львів вул. Кульпарківська, 95, що не є найближчим медичним закладом, оскільки найближчим закладом є КНП Пустомитівська лікарня. Стверджує, що пропозиція ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння зроблена без фіксації ознак та оформлення відмови, до того як такі ознаки були озвучені, що є суттєвим порушення вимог п. 2.5 ПДР України та ч. 1 ст. 130 КУпАП. Ці порушення свідчать про процесуальну недійсність отриманих доказів а отже вимагають закриття провадження у справі через відсутність складу адміністративного правопорушення. 
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП заперечив, зазначив, що 01.01.2026 прямували до його брата з товаришем ОСОБА_4 із с.Семенівка до м.Пустомити. Товариш був за кермом, не впорався з керуванням та відбулось ДТП. Приїхали правоохоронці, товариш намагався довести їм, що він був за кермом, але вони його не слухали. Після продуття Драгеру працівники поліції не пропонували проїхати в медичний заклад. Був в стані алкогольного сп`яніння, не розумів, які документи підписував. Підтримав клопотання свого представника про закриття провадження у справі.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 повідомив, що з ОСОБА_1 перебуває у товариських відносинах. Вказав що 01.01.2026 їхав за кермом автомобіля разом з ОСОБА_1 з Семенівки в Пустомити до брата ОСОБА_1 , в якийсь момент не впорався з керування зачепив узбіччя і відбулось зіткнення з іншим транспортним засобом. Свідку невідомо, хто викликав поліцію. Приїхали працівники поліції та оформлювали матеріали. На запитання суду, чому на відеозаписі 01839@2026010123102110 свідок звертається до ОСОБА_1 о 21:10 вказуючи на наслідки ДТП зазначені у схемі ДТП : ти людям наробив «лиха», свідок відповів що не знає, чому він так сказав.
Дослідивши всі наявні в матеріалах справи докази та надавши їм належну оцінку, приходжу до наступного висновку.
Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, настає за керування транспортними засобами в стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п.2.9 ПДР України водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
На відеозаписі 01839@2026010121142110 о 19год 14хв працівник поліції звертається до ОСОБА_1 та вказує, що звертається до нього як учасника ДТП, та особи, яка керувала транспортним засобом та запропонували пройти тест за допомогою алкотестеру Драгер на місці зупинки. ОСОБА_1 вказує, що він не був за кермом. Працівники поліції вказують, що свідки підтверджують, що саме ОСОБА_1 був за кермом. Водій ОСОБА_6 вказує, що він не бачив, хто був за кермом транспортного засобу. О 19год 15хв присутня на місці події жінка підтверджує, що ОСОБА_1 був за кермом. У розмові з працівником поліції свідок ОСОБА_4 на запитання працівника поліції: «ти чітко сказав, що ти не був за кермом», ОСОБА_4 підтверджує. Працівники поліції знову пропонують ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки, або проїхати в медичний заклад. ОСОБА_1 продуває алкотестер Драгер, та результат тесту показує 2,32 проміле. 
На відеозаписі 01839@2026010123002110 працівники поліції оголошують ОСОБА_1 складені матеріали. О 21 год 06хв ОСОБА_1 звертаючись до потерпілих запитує: «ви згідні, що я вас влупив?». Також на відеозаписі зафіксовано, як свідок ОСОБА_4 звертаючись до ОСОБА_1 вказує, що на схемі ДТП зображено: «намалювали, як ти їхав».
На відеозаписі 01839@2026010123102110 свідок ОСОБА_4 звертається до ОСОБА_1 о 21:10 вказуючи на наслідки ДТП зазначені у схемі ДТП : ти людям наробив «лиха».
Таким чином представлені відеозаписи спростовують твердження ОСОБА_1 , що він не керував транспортним засобом.
Також суд не бере до уваги покази свідка ОСОБА_4 , оскільки такі суперечать іншим доказам у справі, зокрема, відеозапису.
З приводу клопотання представника ОСОБА_1 про визнання неналежними та недопустимими доказами відеозаписів суд зауважує наступне. Представник мотивує клопотання тим, що 5 файлів не повні, не безперервні. Відсутній проміжок часу між 19:00 до 19:14, з 19:19 по 21:00. Тому вважає, що надані матеріали відеозапису, отримані із порушенням закону, а саме з порушенням п.5 розділу ІІ «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису».
Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Як вбачається з матеріалів справи працівниками поліції було застосовано технічні записи відеозапису у відповідності до ч.2 ст.266 КУпАП на якому зафіксовано, що працівники поліції запропонували пройти огляд з метою виявлення стану сп`яніння у відповідності до вимог законодавства, та ОСОБА_1 продув прилад Драгер та результат Драгера показав перебування у стані алкогольного сп`яніння - 2,32 проміле. Працівник поліції повідомив, що відносно ОСОБА_1 буде складено протокол про адміністративне правопорушення. Після складання протоколів такі були оголошені ОСОБА_1 . Тому у задоволенні клопотання представника про визнання недопустимим та неналежним доказом відеозапис слід відмовити.
Розглядаючи матеріали справи в межах наявних доказів, незважаючи на заперечення вини ОСОБА_1 приходжу до висновку, про те, що ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9а ПДР і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, його вина доведена матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 556768 від 01.01.2026; результатами тестування на алкоголь з використанням технічного засобу алкотестер Drager 6820 тест № 258 результат 2,32 промілле; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; рапортом; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 01.01.202 року; рапортом; відеозаписом, який містять фіксацію обставин події та підтверджують вину водія ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення.
Оцінені судом докази доводять винуватість ОСОБА_1 достовірно і достатньо підтверджують вчинення ним порушення вимог пункту 2.9 а ПДР України, відповідно до якого водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції
Тому враховуючи наведене, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Доводи представника наведенні в клопотанні є формальними і жодним чином не свідчать про невинуватість ОСОБА_1 , а також не спростовують наявних у справі доказів на підтвердження вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Вирішуючи питання про вид стягнення, з врахуванням особи правопорушника, приходжу до висновку, що на ОСОБА_1 , слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що передбачає відповідальність за вчинене правопорушення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один ) рік.
Крім того розглядаючи матеріали адміністративної справи в межах наявних доказів, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 порушив вимоги пунктів п.п. 2.3б, 12.1 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП . 
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП повністю доведена зібраним у справі доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 556781 від 01.01.2026 року; схемою місця ДТП; письмовими поясненнями ОСОБА_2 ; рапортом, відеозаписом.
Згідно п. 7 ст. 247 КУАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУАП.
У відповідності до ч.1 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.
Як вбачається з матеріалів справи, подія мала місце 01.01.2026 року і на момент розгляду даної справи в суді сплинув строк встановлений ст. 38 КУпАП, протягом якого на особу можна накласти адміністративне стягнення, тому провадження у справі слід закрити.
Керуючись ст.ст. 283, 284, 307, 308 КУпАП, суддя,-
П О С Т А Н О В И В :
провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ст. 124 КУпАП закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один ) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 665, 60 гривень судового збору.
Роз`яснити, що відповідно до вимог частини першої статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Згідно статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя	Н.  Б.  Добош