Справа № 521/20414/24
Номер провадження № 2/521/2760/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2026 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого судді: Шевчук Н.О.,
секретаря судового засідання: Жекової А.О.

за участю учасників, представників учасників справи:
від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» – не з`явився;
від  ОСОБА_1 – не з`явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів  » (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, ЄДРПОУ – 35625014) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за договором позики
ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог позовної заяви.

У грудні 2024 року представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» - Чечельницька А.О. звернулася до Малиновського районного суду міста Одеси з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором позики №78115864 від 12.07.2023 року у розмірі 34713 грн. 15 коп., а також вирішення питання про відшкодування позивачу за рахунок відповідача судових витрат у справі. 
Зокрема, позов мотивовано тим, що відповідачем неналежним чином виконуються свої зобов`язання щодо повного та своєчасного повернення кредитних коштів.

Рух справи; вирішення судом клопотань, поданих сторонами, узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Після надходження позовної заяви, головуючого суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст. 14, 33 ЦПК України.
Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 23.12.2024 року у справі №521/20414/24 було відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду у судовому засіданні. 
Заочним рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 12.03.2025 року у справі 521/20414/24 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики задоволено; стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором позики у розмірі 34713 грн. 15 коп., з яких: 9030 грн. – основний борг, 25683 грн. 15 коп. – заборгованість за відсотками; витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028 грн.
У грудні 2025 року через підсистему «Електронний суд» до Хаджибейського районного суду міста Одеси надійшли заяви представника ОСОБА_1 – адвоката Хижняк Анастасії Володимирівни від 26.12.2025 року (вх.№86322) про перегляд заочного рішення суду від 12.03.2025 року та поновлення процесуального строку на подання заяви про перегляд заочного рішення у справі № 521/20414/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, у яких заявник просила суд поновити строки на подання заяви про перегляд заочного рішення та скасувати зазначене вище рішення суду, призначити справу до судового розгляду у загальному порядку. Одночасно із поданням заяви про перегляд заочного рішення заявником суду заявлене клопотання про поновлення процесуального строку на звернення до суду із заявою про скасування заочного рішення, аргументоване тим, що відповідач у даній справі є діючим військовослужбовцем, а тому фізично не мав можливості приймати поштову кореспонденцію та бути присутнім в судовому засіданні. 
Ухвалою Хаджибейського районного суду міста Одеси від 09.01.2026 року у справі №521/20414/24 заяву представника ОСОБА_1 – адвоката Хижняк Анастасії Володимирівни від 26.12.2025 року (вх.№86322) про перегляд заочного рішення суду від 12.03.2025 року та поновлення процесуального строку на подання заяви про перегляд заочного рішення у справі № 521/20414/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики задоволено частково; заочне рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 12.03.2025 року по справі №521/20414/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики скасоване; розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено дату судового засідання. 
13.01.2026 року через підсистему «Електронний Суд» до Хаджибейського районного суду міста Одеси від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. №2070), у якому сторона відповідача просить суд у задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити в повному обсязі. Відзив судом долучено до матеріалів цивільної справи. 
Зокрема, за доводами відзиву на позов, відповідач вказав, що ОСОБА_1 , що є відповідачем по справі, є діючим військовослужбовцем та відповідно до довідки від 08.11.2025 року №25/35/10/16269: є діючим військовослужбовцем, проходить військову службу за контрактом у Військові частині НОМЕР_2 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 ) з 31.08.2023 року по теперішній час.
Також, як вказав відповідач, він, відповідно до довідки про безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, від 05.11.2025 №25/35/10/1-6283 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в м. Слов`янськ Донецької області з 2023 по 2025 рік. Таким чином, на переконання відповідача, оскільки п. 6-2 розділу IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України «Про споживче кредитування» врегульовано питання простроченої заборгованості на період дії воєнного стану в Україні, то відповідно до п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», на відповідача, як на військовослужбовця, який проходить військову службу в особливий період, поширюються пільги, передбачені вказаним вище Законом, а саме, він звільнений від нарахування і сплати процентів за споживчим кредитом та неустойки, а кредитна установа, якою є позивач під час дії особливого періоду не має права нараховувати відсотки, а у випадку нарахування - зобов`язана їх списати.
Разом з тим, за твердженнями відповідача, у додатках до позову позивач надає розрахунок заборгованості у якому зазначає, що позичальником було сплачено 2970 грн. заборгованості за кредитом, а тому, на думку відповідача, позивач безпідставно витребує з відповідача кошти.
Одночасно з цим, відповідач наголошує, що позивачем належним чином не підтверджено розміру заборгованості, її існування, нарахованих відсотків, оскільки останнім первинні документи, що підтверджують виконання умов щодо надання та перерахування кредитних коштів, здійснення часткового погашення заборгованості за кредитом (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, заяви на переказ готівки тощо), зарахування зазначених коштів на відповідні рахунки (виписки з рахунків бухгалтерського обліку банків) та розгорнутий розрахунок заборгованості за кредитним договором – не надані.
Окремо відповідач наголосив на тому, що його належним чином не було повідомлено про відступлення права вимоги за договором позики.
13.01.2026 року через підсистему «Електронний Суд» до Хаджибейського районного суду міста Одеси від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. №2079), який за своїм змістом є аналогічним змісту відзиву від 13.01.2026 року за вх. №2070.
16.01.2026 року через підсистему «Електронний Суд» до Хаджибейського районного суду міста Одеси від представника позивача надійшла відповідь на відзив (вх. №2930), у якій позивач, окрім заявленого клопотання про витребування доказів, просив суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідь на відзив судом долучено до матеріалів цивільної справи.
Зокрема, за доводами відповіді на відзив, позивач, посилаючись на обставини, зазначені ним у позовній заяві, наголошує на безпідставності доводів відповідача, зазначених ним у відзиві на позов, оскільки між первісним позикодавцем та відповідачем було здійснено реальний електронний консенсуальний договір по наданню коштів у позику в погоджений сторонами строк, за закінченням якого позичальник мав повернути позичені кошти із процентами за їх користування.
16.01.2026 року через підсистему «Електронний Суд» до Хаджибейського районного суду міста Одеси від представника відповідача у даній справі надійшло заперечення на відповідь на відзив (вх. №7286), у якому відповідач просив суд прийняти до розгляду заперечення на відповідь на відзив та врахувати їх під час вирішення справи № 521/20414/24. Заперечення судом долучено до матеріалів цивільної справи.
Зокрема, за доводами заперечень, сторона відповідача, посилаючись на обставини, визначені нею у відзиві на позов, зауважила, що оскільки відповідач, будучи учасником бойових дій, що підтверджується копією довідок, належить до категорії осіб - військовослужбовців, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України, він, в силу свого статусу (незалежно від часу початку військової служби) має встановлені ч. 15 ст. 14 Закону України "Про військовий і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" пільги щодо ненарахування та, відповідно, несплати процентів за користування кредитами учасниками бойових дій під час усього особливого періоду, який розпочався в Україні 17.03.2014 та діє і понині.
Ухвалою Хаджибейського районного суду міста Одеси від 05.02.2026 року у справі №521/20414/24 заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» - Чечельницької Антоніни Олексіївни про витребування доказів задоволено; витребувано від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» інформацію, що становить банківську таємницю.
30.03.2026 року витребувана судом інформація надійшла на адресу Хаджибейського райнного суду міста Одеси.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься його заява про підтримання позовних вимог, в якій він просив розглядати справу за його відсутності, що судом розглянуте та задоволене.
Відповідач ОСОБА_1 та його представник не з`явилися в судове засідання, про час та місце розгляду справи відповідач був сповіщений належним чином. В прохальній частині відзиву на позовну заяву відповідач та його представник просили суд розглядати справу без їх участі, що розглянуто судом та задоволено.
Згідно із ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.
Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.
Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.
В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Отже, у зв`язку із тим, що судом створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, враховуючи, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторін, явка учасників судового процесу ухвалою суду не визнана обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи.
Відповідно до ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Згідно приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд зазначає про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики , з відмовою в іншій частині, враховуючи таке.

Фактичні обставини, встановлені судом

Судом встановлено, що 12.07.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 , було укладено договір позики №78115864.
Згідно з п. 1 Договору позики, позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок Позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від Суми Позики.
Відповідно даного Договору позики визначено параметри та умови Позики, параметри, порядок і графік повернення Позики та сплати Процентів, яким погоджено, що сума позики складає 12000 грн. 00 коп., строк позики 30 днів, процентна ставка 2,5% (фіксована), дата повернення позики 11.08.2023 року, орієнтовна реальна річна процентна ставка – 1081,2%, орієнтовна загальна вартість позики – 14700 грн.
Відповідно до п. 20 Договору позики визначено, що він укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію».
З вищевказаним договором позики відповідач ОСОБА_1 був ознайомлений, цей договір підписаний відповідачем електронно цифровим підписом WsTc4aU6eP.
Відповідно до умов договору позики кошти потребували перерахування на банківську картку позичальника НОМЕР_3 .
Додатком №1 до договору позики сторони також погодили таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит.
14.06.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу №14/06/21, та Додаткові угоди №2, №21 до нього, у відповідності до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає за плату належні йому права вимоги, а ТОВ ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» приймає права вимоги до боржників.
Відповідно до Акту прийому – передачі Реєстру боржників від 20.03.2024 року №20 та витягу з Реєстру боржників №20 від 20.03.2024 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача у розмірі 34332 грн. 00 коп.
Згідно розрахунку заборгованості станом на 20.03.2024 року відповідач має заборгованість у розмірі 34713 грн. 15 коп., з якого встановлено, що позичальником здійснено оплати за позикою на суму 2970 грн., залишок за тілом кредиту складає 9030 грн., за процентами – 25683 грн. 15 коп.
З відповіді АТ КБ «ПриватБанк» від 14.03.2026 року, яка надійшла до суду 30.03.2026 року за вх. №21536 вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 в Банку емітовано карту № НОМЕР_4 , на яку здійснено переказ коштів 12.07.2023 року у розмірі 12000 грн.
Доказів погашення заборгованості ані первісному кредитору, ані позивачу з боку відповідача матеріали справи не містять.
Разом з тим, судом встановлено, що ОСОБА_1 є діючим військовослужбовцем, проходить військову службу за контрактом у Військовій частині НОМЕР_2 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 ) з 31.08.2023 року по теперішній час, що підтверджується довідкою від 08.11.2025 № 25/35/10/16269. 
Відповідно до довідки про безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, від 05.11.2025 року №25/35/10/1-6283 ОСОБА_1 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України перебуваючи в м. Слов`янськ Донецької області з 2023 по 04.11.2025 року.
Інших письмових доказів стосовно спірних правовідносин, які виникли між сторонами, матеріали справи не містять.
Предметом спору у даній справі є встановлення обставин на підтвердження або спростування підстав для стягнення з відповідача на користь позивача нарахованої останнім суми заборгованості за договором позики.

Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права.

За загальними положеннями цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у ст. 11 Цивільного кодексу України. За приписами ч. 2 цієї ж статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
За нормою ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» `пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис` за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором.
З змістом ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму або не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів.
На підставі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до положень ст. 526, ч. 1 ст. 625 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Згідно Правової позиції Верховного Суду України висловленій в постанові від 23.09.2015 року у справі №6-979цс15 "...боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. ... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від о6ов`язку погашення кредиту взагалі".
Тобто, якщо відповідач з будь-яких підстав не отримав вищезазначені повідомлення відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісних кредиторів які вказані в кредитному договорі, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України.
На підставі ст.12,13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Судом із матеріалів, наявних у справі, встановлено, що відповідач має правовідносини у сфері надання позики.
Так, як встановлено судом, 12.07.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 , було укладено договір позики №78115864, відповідно до п. 1 якого, позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики.
Як встановлено судом, відповідно вказаного вище договору позики сторонами визначено параметри та умови позики, параметри, порядок і графік повернення позики та сплати процентів, яким погоджено, що сума позики складає 12000 грн. 00 коп., строк позики 30 днів, процентна ставка 2,5% (фіксована), дата повернення позики 11.08.2023 року, орієнтовна реальна річна процентна ставка – 1081,2%, орієнтовна загальна вартість позики – 14700 грн. З вищевказаним договором позики відповідач ОСОБА_1 був ознайомлений, цей договір підписаний відповідачем електронно цифровим підписом WsTc4aU6eP.
На виконання вказаного договору позики кошти у розмірі 12000 грн., що вбачається із відповіді АТ КБ «ПриватБанк» були перераховані на банківську картку позичальника НОМЕР_3 .
В подальшому, як встановлено судом за договором факторингу, права вимоги до відповідача було відступлено на користь позивача, який і звертається до суду з позовом про стягнення заборгованості за вказаним вище договором позики, у зв`язку із неповерненням ОСОБА_1 коштів Товариству з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» в повному обсязі.
Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, суд вважає, що позивачем належними та допустимими доказами у даній справі доведено обґрунтованість позовних вимог в частині неналежного виконання відповідачем обов`язку по поверненню всієї суми позичених коштів та процентів за їх використання.
Одночасно з цим, суд зауважує, що відповідно до п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. 
Згідно із роз`ясненнями Національного банку України у листі від 02.09.2014 року №18-112/48620 для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21.08.2014 року №322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною.
Пункт 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» є самостійною нормою і будь-якого посилання про можливість застосування вказаного пункту лише при наявності у військовослужбовця відповідного статусу Закон не передбачає, дія зазначеної норми поширюється на всіх військовослужбовців без виключення.
Ці положення внесені до зазначеного Закону України 11.04.2024 року №3633-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», який набрав чинності 18.05.2024 року.
Разом з тим, судом встановлено, що ОСОБА_1 є діючим військовослужбовцем, проходить військову службу за контрактом у Військовій частині НОМЕР_2 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 ) з 31.08.2023 року по теперішній час, що підтверджується довідкою від 08.11.2025 № 25/35/10/16269. 
Відповідно до довідки про безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, від 05.11.2025 року №25/35/10/1-6283 ОСОБА_1 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України перебуваючи в м. Слов`янськ Донецької області з 2023 по 04.11.2025 року.
Відтак, у даному разі, враховуючи те, що відповідно до довідки ВЧ № НОМЕР_2 від 08.11.2025 року ОСОБА_1 з 31.08.2023 року проходить військову службу за контрактом у ВЧ № НОМЕР_2 НГУ, а спірний договір позики між ним та фінансовою установою було укладено 12.07.2023 року, суд вважає наявними підстави для застосування до позичальника, як до особи, яка має статус військовослужбовця, положень п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», по нарахованим первісним кредитодавцем відсоткам у період з 31.08.2023 року по 12.12.2023 року у розмірі 21414 грн. 26 коп. та вважає наявними підстави для списання фінансовою установою відсотків за користування кредитом у обрахованому вище розмірі.
Відтак, суд, враховуючи те, що спірний договір укладено 12.07.2023 року, тобто до початку військової служби відповідача, до стягнення з відповідача на користь позивача, окрім тіла кредиту у розмірі 9030 грн. належить 4268 грн. 89 коп. як відсотків за користування позиченими коштами у період з 13.07.2023 року по 30.08.2023 року включно. Всього заборгованість відповідача перед позивачем становить 13298 грн. 89 коп.
Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені судом. 
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики потребують часткового задоволення, з відмовою в іншій частині.
Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам потребує стягнення судовий збір в розмірі 1160 грн. 05 коп.
Керуючись ст.526,625,1048,1050,1054 ЦК України, ст.1-18,76-81,141,209-241,259,263-265,268, 354 ЦПК України, Хаджибейський районний суд міста Одеси

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів » (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, ЄДРПОУ – 35625014) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за договором позики – задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, ЄДРПОУ – 35625014) заборгованість за договором позики від 12.07.2023 року №78115864 у розмірі 13298 грн. 89 коп., судовий збір у розмірі 1160 грн. 05 коп.
У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, ЄДРПОУ – 35625014) про стягнення із ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) заборгованості за договором позики від 12.07.2023 року №78115864 у розмірі 21414 грн. 26 коп. – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено та підписано 31.03.2026 року. 

Повні відомості про учасників справи згідно із п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, ЄДРПОУ – 35625014).
Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 ).

Суддя: Н.О. Шевчук