Справа №524/11872/25
Провадження №2/524/512/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2026 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі головуючого судді Андрієць Д.Д., за участю секретаря Булаєнко С.М., позивача – ОСОБА_1 , представника позивача – ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м.Кременчуці цивільну справу за позовом  ОСОБА_1  до Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, третя особа: Приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Варивода Вікторія Вікторівна про визнання права власності в порядку спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на 2/3 частки квартири  АДРЕСА_1 , ухвалив таке рішення.
ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА
Свої вимоги позивач мотивував тим, що проживала однією сім`єю в фактичних шлюбних відносинах з 2011 року, тобто не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини зі спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . З 2011 року по день смерті ОСОБА_3 , вони вели спільний побут, мали взаємні права по обов`язки по веденню домогосподарства, вважали один одного чоловіком і дружиною. Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме на частку у праві власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 .
01 серпня 2025 року приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Вариводою Вікторією Вікторівною прийнято постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії – видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки спадкоємцем ОСОБА_1 нотаріусу не подано рішення суду, яким би було встановлено факт проживання із спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини та не визначено розмір належної спадкодавцю частки у праві спільної сумісної власності на квартиру.
У відповіді на відзив вказано, що доводи відповідача суперечать усталеній практиці Верховного Суду, який неодноразово наголошував на тому, що факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, як і інші юридичні факти, належить до предмета доказування і підлягає встановленню при ухваленні судового рішення, якщо цей факт пов`язаний з будь-якими заявленими позовними вимогами.
Вважає, що відповідач суперечить сам собі, не визнаючи позов і підтверджуючи наявність спору про право та заявляючи про необхідну передумову звернення Позивача з вимогою про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менш як 5 років.
ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА
Кременчуцька міська рада Кременчуцького району Полтавської області у відзиві зазначила, що проти задоволення позову заперечує. Відповідач зазначив, що надані у справі докази не свідчать про наявність між Позивачем та Спадкодавцем взаємних прав та обов`язків, притаманних членам сім`ї, що вони були пов`язані спільним веденням господарства та мали взаємні права і обов`язки. Звертав увагу на те, що в матеріалах справи відсутнє рішення суду, яким би було встановлено факт проживання однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідач вказав, що заява про прийняття спадщини у вигляді другої частки у праві власності на квартиру, яка належала ОСОБА_4 від ОСОБА_3 не надходила, тобто відсутні докази того, що частка квартири, яка належала матері Спадкодавця успадкована ОСОБА_3 , що у свою чергу виключає можливість ОСОБА_1 звертатись до суду відносно права власності на відповідну частку квартири. 
ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ ПО СПРАВІ
20.11.2025 постановлено ухвалу про витребування доказів, задоволено клопотання про виклик свідків і закрито підготовче провадження.
ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
На підставі розпорядження Кременчуцької міської ради народних депутатів №1382/1 від 16.06.1993 УЖКГ було видано свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 . Власниками квартири зазначені: ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 . Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про право власності на житло та довідкою КП «КМБТІ» від 03.07.2025 за №61/3023.
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 . Її спадкоємцем І черги за законом був її син ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 .
На момент відкриття спадщини на майно померлої ОСОБА_4 разом із нею був зареєстрований її син, ОСОБА_3 , що підтверджується довідкою ТОВ «Житлорембудсервіс(а.с.49).
ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 .
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 .
03.07.2025 приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Вариводою Вікторією Вікторівною на підставі заяви ОСОБА_1 було заведено спадкову справу №35/2025 до майна померлого  ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .
01.08.2025 приватним нотаріусом прийнято постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії – видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно ОСОБА_3 у зв`язку із ненаданням нотаріусу рішення суду, яким би було встановлено факт проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а також у зв`язку із тим, що частки у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 не визначені.
НОРМИ ПРАВА
Відповідно до ч. 1 ст. 316, ч.1,2 ст.317 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
За ч. 1,2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Згідно із ст. 321, 328 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).
Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Частиною першою статті 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Відповідно до частини першої статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Згідно до частини першої статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
В ч.1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
ОЦІНКА СУДУ
Щодо обраного позивачем способу захисту.
Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України).
Загальні засади (принципи) приватного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, у першу чергу, акти сімейного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах сімейного законодавства.
Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність.
Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20).
Дії учасників приватних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.
Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки
Приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті приватного права та/або інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності.
З цих підстав, суд вважає, що не пред`явлення окремої позовної вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини не є підставою для відмови у задоволенні позову.
На переконання суду, обраний позивачем спосіб захисту у виді вимоги про визнання права власності в порядку спадкування, з урахуванням підстав для відмови у вчиненні нотаріальної дії, як відсутність відомостей про визначення часток співвласників, а також з урахуванням заперечень територіальної громади, представленої відповідним органом місцевого самоврядування, є найбільш ефективним способом захисту прав, здатним справедливо та без занадто обтяжливих для сторін судових процедур вирішити цивільну справу.
В свою чергу факт проживання позивача і спадкодавця може бути встановлений судом в межах розгляду вказаної справи, як підстава позову.
Щодо обґрунтованості позовних вимог.
Пленум Верховного Суду України у пункті 21 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.
До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.
Враховуючи наведене, до спадкоємців четвертої черги можуть належати не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу і не перебували у зареєстрованому шлюбі з іншою особою, а і інші особи, які не перебували зі спадкодавцем у безпосередніх родинних зв`язках.
Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Таких висновків дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 07 лютого 2018 року по справі № 127/1765/16-ц(провадження № 61-132 св 18)
На підтвердження своїх доводів позивач надала суду: копію договору надання телекомунікаційних послу від 11.05.2017, відповідно до якого адресою замовника зазначено: АДРЕСА_2 ; копію договору підряду на встановлення металопластикових конструкцій за адресою: АДРЕСА_2 , укладений  ОСОБА_1 ; копії квитанцій про оплату комунальних послуг, наданих за адресою: АДРЕСА_2 , які датовані в тому числі після смерті ОСОБА_3 ; копію специфікації та товарного чеку на виготовлення та встановлення пам`ятника, відповідно до якого замовником є ОСОБА_1 ; копію декларації ОСОБА_3 про вибір лікаря, в якій довіреною особою вказана ОСОБА_1 ; копію декларації ОСОБА_1 про вибір лікаря, в якій довіреною особою вказаний ОСОБА_3 .
Крім того, в судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_6 ,  ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .. Вказані свідки повідомили, що були сусідами померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . Підтвердили те, що після смерті дружини, приблизно з 2011 року, ОСОБА_3 почав проживати разом із ОСОБА_1 однією сім`єю.
На думку суду, в своїй сукупності, наведені докази підтверджують факт проживання ОСОБА_1 однією сім`єю із ОСОБА_3 не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а відтак і право позивача на спадкування майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , як спадкоємця четвертої черги.
Щодо складу спадщини.
З роз`яснень постанови Пленум Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» вбачається, що при відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.
Із змісту свідоцтва про право власності на житло, квартиру АДРЕСА_1 , вбачається, що частки кожного із співвласників нерухомого майна не визначені, а тому суд вважає, що квартира належала власникам на праві спільної сумісної власності.
Враховуючи принцип рівності часток співвласників, суд вважає, що ідеальна частка кожного з співвласників квартири АДРЕСА_1 , а саме: ОСОБА_3 , ОСОБА_5 і ОСОБА_4 ,- становила 1/3.
Як було встановлено судом ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 померла. Спадкоємцем І черги за законом був її син, ОСОБА_3 .
Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України(в редакції від 01.01.2005) спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
З наявної в матеріалах справи довідки ТОВ «Житлорембудсервіс» вбачається, що на час відкриття спадщини після смерті  ОСОБА_4 її син, ОСОБА_3 , проживав разом із нею, а отже, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, вважається таким, що прийняв спадщину, яка складається в тому числі з 1/3 частини у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 .
Відомості про заведення спадкової справи до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 в спадковому реєстрі відсутні, що підтверджується інформаційною довідкою №81734698 від 03.07.2025(а.с. 132).
За наведених обставин, суд вважає, що до складу спадщини після смерті  ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 входить його право власності на 1/3 частину квартири  АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності та право власності на 1/3 частку вказаної квартири, яка належала його матері та яку він фактично успадкував.
Отже, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, а саме те, що  ОСОБА_1 є спадкоємцем четвертої черги, прийняла спадщину, шляхом проживання із спадкодавцем, відсутність відомостей про прийняття спадщини іншими спадкоємцями, а також наявність у позивача перешкод в позасудовому оформленні своїх спадкових прав, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, а відтак задовольняє позов.
Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати відсутні.
Керуючись ст. 10, 12, 81, 141, 258, 259, 263 – 265 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов  ОСОБА_1  до Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання права власності в порядку спадкування – задовольнити.
Визнати за  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , рнокпп НОМЕР_5 право власності в порядку спадкування після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на 2/3 частки квартири  АДРЕСА_1 .
Судові витрати покласти на позивача.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 25.03.2026
Суддя Діна АНДРІЄЦЬ