Справа № 159/9328/25
Провадження № 2/159/812/26

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 квітня 2026 року м. Ковель 

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді Смалюха Р.Я., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 (далі – позивач), від імені якого діє представник ОСОБА_2 (далі – відповідач), звернулось в суд з позовом до ОСОБА_3 (далі — відповідач) в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на навчання в розмірі 5000,00 грн щомісячно, до закінчення навчання.
В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що її батьки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перебували в шлюбі з 11.10.1998 року, який розірвано на підставі рішення Ковельського міськрайонного суду від 02.07.2020 року. З відповідача стягувались аліменти на її утримання, однак після досягнення позивачем повноліття стягнення аліментів припинилось. На даний час позивач є студентом 3 курсу Ковельського промислово-економічного фахового коледжу Луцького національного технічного університету. Термін навчання – з 01.09.2023 по 31.01.2027. Позивач зазначає, що навчання є платним, вона не має можливості працевлаштуватись, так як навчається на денній формі, у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги.
Свої вимоги позивач мотивує положеннями статей 141, 185, 199, 200 Сімейного кодексу України (далі – СК України) щодо можливості стягнення аліментів.
Відповідач правом на подання відзиву не скористався.

13.02.2026 суд ухвалою відкрив провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
До суду повернулося поштове повідомлення про вручення поштового відправлення R068062200190, яким відповідач повідомлявся про розгляд справи, з відміткою про отримання відправлення.
Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України) відповідач вважається належним чином повідомленим про судовий розгляд.
Про розгляд справи судом за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, позивач та відповідач повідомлені у спосіб передбачений Цивільним процесуальним кодексом України (далі - ЦПК України), сторони заяв про розгляд справи з викликом сторін не подавали.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксація судового процесу за допомогою технічних засобів звукозапису не проводилася.
Згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Вивчивши матеріали справи суд встановив таке.
Рішенням Ковельського міськрайонного суду від 02.07.2020 у справі №159/7184Ї19, розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .
Копією свідоцтва про народження № НОМЕР_1 від 24.12.2007 підтверджується, що ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками якої є ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .
Копією довідки № 961 від 18.12.2025 підтверджується та обставина, що ОСОБА_1 навчається на третьому курсі денного відділення ВСП «Ковельський промислово-економічний фаховий коледж Луцького національного технічного університету”. Термін навчання – з 01.09.2023 по 31.01.2027, навчання на платній основі.
Про те, що ОСОБА_1 навчається на платній основі також підтверджується копіями договорів про надання платної освітньої послуги № 034 від 07.08.2023, вартість навчання 15800,00 грн. за рік (7900 грн. за семестр).
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи № 14.37/966 від 21.02.2022.

Розглянувши та оцінивши подані учасниками справи обґрунтування та заперечення позовних вимог, пояснення та докази, суд дійшов висновку, що спір у справі виник у сфері сімейних правовідносин щодо стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.
Статтею 199 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
Верховний Суд у постанові від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16 (провадження № 61- 12782св18) зробив висновок про те, що СК України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків, брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.
У постанові від 16 лютого 2022 року у справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937св21) Верховний Суд виснував, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Приписи цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.
У статті 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
Отже, обов`язок із забезпечення належного рівня життя дітей покладений в рівній мірі як на батька так і на матір.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 досягла повноліття та є студенткою третього курсу ВСП «Ковельського промислово-економічного фахового коледжу Луцького національного технічного університету”, денної форми навчання, термін навчання до 31.01.2027.
Зазначене дає підстави для правомірних очікувань на її утримання батьками в період навчання у формі аліментів, що передбачено ст.ст. 199, 200 СК України, оскільки вона потребує матеріальної допомоги на навчання, харчування, інші побутові потреби і не може самостійно себе забезпечити, у зв`язку з навчанням.
У матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач не може надавати допомогу своїй повнолітній дитині, яка продовжує навчання.
За вказаних обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_1 , яка продовжує навчання, до досягнення нею 23 років.

Визначаючи розмір аліментів, які необхідно стягувати на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, суд зазначає таке.
Відповідно до приписів ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Під час визначення розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені статті 182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.
Частина 2 ст. 182 СК України визначає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Встановлюючи мінімальний розмір аліментів держава визначає лише орієнтир щодо гарантованих мінімальних меж.
Вимога законодавця про нижню межу розміру аліментів, яка повинна стягуватись на дитину, на переконання суду, стосується саме аліментів, які стягуються на неповнолітніх дітей, оскільки батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей не залежно від того чи отримують вони дохід.
Водночас стягнення аліментів на повнолітню дитину можливе, лише за умови, що батьки можуть надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній дитині (ст. 199 СК України).
А тому, гарантія безумовного стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, у мінімальній межі, зазначеній у ч.2 ст. 182 СК України, на такі правовідносини не розповсюджується.
Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Отже, для забезпечення належного рівня життя доньки ОСОБА_1 , як матір, так і батько, зобов`язані вживати заходів по її утриманню до завершення нею навчання.
Так, на виконання положень ч. 1 ст. 182 СК України, позивач не надала суду доказів того, що у відповідача наявні на праві власності, володіння та/або користування майно та майнові права, у тому числі рухоме та нерухоме майно, грошові кошти, виключні права на результати інтелектуальної діяльності, корпоративні права.
У справі відсутні докази того, що відповідач здійснив витрати, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, чи інші витрати, що перевищують його заробіток (доходи).
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 досягла повноліття (18 років), тому стягнення аліментів на її утриманні припинилось.
У матеріалах справи також відсутня інформація про доходи відповідача, учасники справи не заявляли клопотання про витребування судом такої інформації.
На підставі наведеного, враховуючи спільний обов`язок батьків утримувати свою дитину, стягнення аліментів розмірі 3000,00 грн щомісячно буде справедливим та достатнім і не становитиме надмірний тягар для платника аліментів.

Підсумовуючи наведене, вивчивши матеріали справи, повно, всебічно, об`єктивно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази безпосередньо досліджені в судовому засіданні, з точки зору належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а у сукупності - з точки зору достатності та взаємозв`язку, застосувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, виходячи з мотивів наведених вище, керуючись внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку про порушення відповідачем прав повнолітньої дочки ОСОБА_1 на отримання аліментів у зв`язку з навчанням, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 необхідно задовольнити повністю та стягувати з відповідача аліменти її навчання, в розмірі 3000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох річного віку.

Суд роз`яснює, що сторони не позбавлені можливості, у разі зміни матеріального стану звернутися до суду з позовом про збільшення або зменшення розміру аліментів.
Суд звертає увагу сторін, що відповідно до ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.
Статтею 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позов пред`явлено до суду 23 грудня 2025 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 141 ЦПК України).
Оскільки згідно з вимогами Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про збільшення розміру аліментів та зміну способу їх стягнення, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір у сумі 1211,20 грн.
Керуючись статтями 12, 76-81, 141, 247, 262-265, 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на її навчання в розмірі 3000,00 гривнень щомісячно, на період навчання, починаючи з 23 грудня 2025 року і до 31 червня 2027 року, за умови навчання, але не більше ніж до досягнення нею віку 23 років.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах сплати платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 гривень.

Копію рішення направити сторонам у справі.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування учасників справи:
Позивач – ОСОБА_1 (проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 )
Відповідач — ОСОБА_3 (проживає за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 ).
Повне судове рішення складене 20.04.2026.

Головуючий Р.Я. Смалюх