Справа № 339/54/26
Провадження № 2-а/339/5/26
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України

07 квітня 2026 року Болехівський міський суд Івано-Франківської області
у складі: головуючого - судді Кілик М.П.,
за участю секретаря судового засідання Латик В.Є.,
за участю: позивача ОСОБА_1 , його представника-адвоката Шиян Л.І.,
представника відповідача Кудли О.Й.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Болехів у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Болехівської міської ради Івано-Франківської області про скасування постанови адміністративної комісії,

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати протиправною та скасувати постанову № 1 адміністративної комісії при виконавчому комітеті Болехівської міської ради Івано-Франківської області в справі про адміністративне правопорушення від 27.01.2026 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. У обґрунтування позову зазначив, що 27.01.2026 стосовно нього винесено постанову № 1 за те, що він самовільно розмістив агрегат (електрогенератор) на завуженому проході між будинком та огорожею, що перешкоджає вільному проходу на подвір`ї загального користування біля багатоквартирного будинку на АДРЕСА_1 , чим порушив п. 3.2 розд.3 та абз.19 п.9.1 розд.9 Правил благоустрою території населених пунктів Болехівської міської територіальної громади та порушив ст.152 КУпАП. Квартира на АДРЕСА_1 , яка є об`єктом адмінправопорушення, належить близьким родичам його дружини, на прохання власників він здійснює догляд за квартирою. У матеріалах справи відсутні докази того, що цей генератор там був розташований, до того ж постійно, та що це перешкоджало проходу на подвір`ї загального користування. Відсутні докази того, яка саме земельна ділянка належить до будинку АДРЕСА_1 . Постанова від 27.01.2026 не містить чіткого посилання який саме підпункт п. 3.2. розд.3 Правил благоустрою позивач порушив, а абз.19 п.9.1. розд.9 Правил благоустрою не стосується підстав розгляду адмінсправи. Зі спірної постанови неможливо встановити об`єктивну сторону складу адміністративного правопорушення, за вчинення якого його притягнуто до відповідальності, що вказує про необґрунтованість постанови від 27.01.2026 та відсутність в його діях складу адмініправопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП.
Ухвалою судді від 09.02.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, яку призначено до розгляду з викликом сторін на 18.02.2026, сторонам встановлено процесуальні строки подачі заяв по суті справи, витребувано у відповідача матеріали адміністративної справи про притягнення 27.01.2026 позивача до адміністративної відповідальності за ст.152 КУпАП та документи, які регулюють діяльність адміністративної комісії (рішення про її створення, склад комісії, положення про комісію та порядок її роботи тощо).
Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву та матеріали адміністративної справи стосовно ОСОБА_1 за ст.152 КУпАП. В обґрунтування відзиву представник відповідача вказав, що 17.11.2025 до Болехівської міської ради надійшла заява гр. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які проживають в АДРЕСА_1 . У заяві зазначено, що сусіди ОСОБА_4 та ОСОБА_1 самовільно та незаконно перекривають вільний та безпечний доступ до прибудинкової території спільного користування шляхом встановлення перешкод: до будинку прибудована скляна веранда, на проході встановлено ящик з генератором та проводиться паркування власного авто впритул до будинку. У подальшому, у результаті розгляду заяви складено припис №125 від 10.12.2025 про усунення порушень, які перешкоджають безперешкодному користуванню спільною прибудинковою територією. Вимоги припису не були виконані у відведений термін до 24.12.2025, що послужило підставою для складання протоколу №1/26 від 15.01.2026 на гр. ОСОБА_1 за ст.152 КУпАП за порушення п.3.2 розд.3, абз.19 п.9.1. розд.9 Правил благоустрою з накладенням адміністративного стягнення адміністративною комісією при виконавчому комітеті Болехівської міської ради, постанова №1 від 27.01.2026. Адміністративна комісія є колегіальним органом і за своїми функціональними повноваженнями є самостійним суб`єктом владних повноважень, який наділений владними управлінськими функціями на притягнення осіб до адміністративної відповідальності. У ході проведення розгляду адміністративної справи було встановлено, що позивач постійно проживає за вказаною адресою на АДРЕСА_1 і має безпосереднє відношення до всіх описаних дій. Всі обставини правопорушення встановлені та підтверджені документами (листи, припис, фотографії та інше), які містяться в справі. Просить залишити постанову адміністративної комісії №1 від 27.01.2026 без змін, а позовну заяву без задоволення. У судовому засіданні 05.03.2026 задоволено клопотання представника відповідача, поновлено строк на подання відзиву та прийнято його до розгляду.
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Шиян Л.І. позов підтримала з підстав, наведених у позовній заяві. Зазначила, що на позивача складено протокол та постанову, хоча лист виконавчого комітету від 24.11.2025 щодо зобов`язання забезпечити вільний прохід біля будинку було надіслано дружині позивача -Мар`яні. Є розбіжності між протоколом та спірною постановою в частині встановлених обставин та суті порушення. Зокрема, у протоколі зазначено, що порушенням є самовільно розміщений агрегат та завужений прохід, а в постанові вказано, що позивач самовільно розмістив агрегат на завуженому проході. Отже не можливо встановити в чому саме є неправомірність дій позивача. Протокол складено більш ніж через 20 днів після закінчення строку, встановленого для виконання припису від 10.12.2025, відсутні докази, що це було триваюче порушення. У матеріалах відсутні докази яка саме земельна ділянка належить до цього будинку, де облаштовано проїзди. Спірна постанова протирічить фактичним обставинам, є такою, що підлягає скасуванню за відсутністю складу правопорушення. 
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 просив позов задовольнити, зазначив, що обставини в оскаржуваній постанові не відповідають дійсності, перешкод у користуванні проходом біля будинку АДРЕСА_1 він не вчиняв. Квартира АДРЕСА_2 у вказаному будинку зареєстрована на праві власності за близькими родичами його дружини. Електрогенератор він розміщує біля будинку періодично, у разі відключень електроенергії, при цьому перешкоди для проходу мешканцям будинку не створюються, оскільки залишається достатньо місця для проходу, навіть з використанням візків, що було перевірено під час присутності членів комісії за вказаною адресою. 
Представник відповідача Кудла О.Й. у судовому засіданні заперечила проти задоволення позову, дала пояснення, аналогічні змісту відзиву на позовну заяву, додаткових письмових пояснень від 05.03.2026. Крім цього, _зазначила, що відповідно до положень ст.83 ЗК України, земельна ділянка на АДРЕСА_1 належить до земель комунальної власності. На засіданні адмінкомісії позивач фактично підтвердив розміщення генератора біля зазначеного будинку. Сама по собі відсутність у позивача права власності на квартиру на АДРЕСА_1 не виключає можливості притягнення його адмінвідповідальності. Прибудинкові території багатоквартирних будинків, які не передані у приватну власність або користування співвласників, належать до земель комунальної власності територіальної громади та перебувають у загальному користуванні мешканців будинку. Відповідно, самовільне розміщення будь-яких предметів, що перешкоджають вільному проходу громадян та користуванню територією, є порушенням вимог правил благоустрою незалежно від місця реєстрації особи або її майнових прав на квартиру. Матеріали справи у своїй сукупності підтверджують факт розміщення генератора на проході загального користування та створення перешкод для мешканців будинку. Відповідні докази були досліджені адміністративною комісією під час відкритого розгляду справи, їм надано належну оцінку, що відповідає вимогам законодавства. Посилання в оскаржуваній постанові на абз.19 п.9.1 розділу 9 Правил благоустрою є опечаткою, оскільки у протоколі №1/26 від 15.01.2026 чітко вказано зміст положення Правил благоустрою, який на думку відповідача порушив позивач, а саме: «вчиняти дії, що тягнуть за собою порушення умов благоустрою, ускладнення умов руху пішоходів та транспорту, та інші дії заборонені цими Правилами та іншими нормативно-правовими актами України», тобто правильним пунктом є останній абзац вказаного розділу.
Допитаний у судовому засіданні, за клопотанням представника відповідача, свідок - начальник відділу житлово-комунального господарства, будівництва, транспорту, екології та благоустрою виконавчого комітету Болехівської міської ради Чех Б.Є. зазначив, що він складав припис від 10.12.2025 та протокол №1/26 від 15.01.2026 стосовно ОСОБА_1 . За зверненням сусідів ОСОБА_1 з будинку АДРЕСА_1 за вказаною адресою виходила комісія і було встановлено, що у проході між вказаним будинком та огорожею встановлено електрогенератор та сам прохід є завужений, зокрема, пройти можна, але при використанні інших засобів, наприклад, візка могли бути труднощі. Перед складанням протоколу про адмінправопорушення комісія зробила замірювання відстані від генератора до стіни будівлі, відстань була більше метра. Під час інших обстежень за вказаною адресою обмірів не здійснювалося, огляд був візуальний. У протоколі від 15.01.2026 він послався на п.9.1 розділу 9 Правил благоустрою, проте допущено помилку в нумерації абзацу, правильним мав бути останній абзац вказаного розділу.
Вислухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача, допитавши свідка ОСОБА_5 , дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.
За умовами ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
Згідно з ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (ч.1, ч.2 ст.7 КУпАП).
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень. 
Згідно з ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.
Відповідно до змісту п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, що доводиться шляхом надання доказів.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами (постанова Верховного Суду від 20.05.2020 у справі № 524/5741/16-а).
Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок органу, посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відтак, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що15 січня 2026 року начальник відділу житлово-комунального господарства, комунального майна, будівництва, транспорту, екології та благоустрою виконавчого комітету Болехівської міської ради Чех Б. склав протокол №1/26 стосовно ОСОБА_1 про те, що при перевірці виконання припису від 10.12.2025 №125, виданого ОСОБА_1 щодо дотримання «Правил благоустрою території населених пунктів Болехівської територіальної громади Калуського району Івано-Франківської області», затверджених рішенням Болехівської міської ради від 19.05.2022 №03-19/22, в частині користування подвір`ям спільного користування за адресою вул.Черешнівського, 6 в м.Болехові, виявлено самовільно розміщений агрегат (електрогенератор) та завужений прохід між будинком та огорожею, що перешкоджає вільному проходу на подвір`ї загального користування, що є порушенням п.3.2 розділу 3 «Правил благоустрою території населених пунктів Болехівської територіальної громади Калуського району Івано-Франківської області»: не порушувати права та законні інтереси інших суб`єктів у сфері благоустрою та абз.19 п.9.1 розділу 9: вчиняти дії, що тягнуть за собою порушення умов благоустрою, ускладнення умов руху пішоходів та транспорту, та інші дії заборонені цими Правилами та іншими нормативно-правовими актами України.
З копії припису від 10.12.2025 №125, що став підставою для складення вищевказаного протоколу №1/26 від 15.01.2026 вбачається, що начальник відділу житлово-комунального господарства, комунального майна, будівництва, транспорту, екології та благоустрою виконавчого комітету Болехівської міської ради Чех Б. видав ОСОБА_1 припис. Відповідно до змісту припису: виявлено самовільно розміщений агрегат (електрогенератор) та завужений прохід між будинком та огорожею, що перешкоджає вільному проходу на подвір`ї загального користування за адресою вул.Черешнівського, 6 в м.Болехів. Відтак зобов`язано в термін до 24.12.2025 усунути вищевказані порушення, а саме: розширити прохід між будинком та дерев`яною огорожею (перенести частину огорожі); прибрати самовільно встановлений агрегат (електрогенератор), забезпечити безпечний прохід.
Вказаний протокол №1/26 від 15.01.2026 був предметом розгляду адміністративної комісії при виконавчому комітеті Болехівської міської ради Івано-Франківської області. Розгляд протоколу відбувався за участю позивача.
Зокрема, постановою адміністративної комісії при виконавчому комітеті Болехівської міської ради Івано-Франківської області №1 від 27.01.2026, ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 152 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. 
Зі змісту постанови вбачається, щоОСОБА_1 самовільно розмістив агрегат (електрогенератор) на завуженому проході між будинком та огорожею, що перешкоджає вільному проходу на подвір`ї загального користування біля багатоквартирного будинку за адресою: м.Болехів, вул.Черешнівського, 6, чим порушив п.3.2 розділу 3 та абз.19 п.9.1 розділу 9 «Правил благоустрою території населених пунктів Болехівської територіальної громади Калуського району» та ст.152 КУпАП (а.с.8-9, 48).
Відповідно до ч.2 ст.5 КУпАП: сільські, селищні, міські ради встановлюють відповідно до законодавства правила, за порушення яких адміністративну відповідальність передбачено статтями 152, 159 і 182 цього Кодексу.
Відповідно до ст.152 КУпАП адміністративна відповідальність за вказаною нормою настає за порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.
Диспозиція статті 152 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють державні стандарти, норми і правила у сфері благоустрою населених пунктів та є обов`язковими для виконання.
Правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою населених пунктів визначені Законом України «Про благоустрій населених пунктів».
Відповідно до вказаного Закону благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля (ст.1).
Згідно з п.2 ч.1 ст.10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить затвердження правил благоустрою територій населених пунктів.
Фізичні та юридичні особи у сфері благоустрою населених пунктів зобов`язані дотримуватися правил благоустрою територій населених пунктів, не порушуючи права і законні інтереси інших суб`єктів благоустрою населених пунктів (п.2 ч.2 ст.17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»).
Відповідно до ст.34 вказаного Закону: Правила благоустрою території населеного пункту - нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту. Орган місцевого самоврядування забезпечує вільний доступ населення до затверджених Правил.
На виконання вказаних вимог Закону рішенням Болехівської міської ради Івано-Франківської області від 16.05.2022 № 03-19/22 затверджено Правила благоустрою території населених пунктів Болехівської територіальної громади. При цьому, затверджено назву вказаних Правил: Правила благоустрою території населених пунктів Болехівської територіальної громади Калуського району Івано-Франківської області».
Відповідно до п.3.2 розділу 3 Правил благоустрою території населених пунктів Болехівської територіальної громади громадяни у сфері благоустрою зобов`язані: - утримувати в належному стані закріплені за ними в установленому порядку території; - дотримуватись Правил благоустрою території населених пунктів Болехівської територіальної громади; - не порушувати права та законні інтереси інших суб`єктів у сфері благоустрою; - відшкодовувати в установленому порядку збитки, завдані порушенням законодавства з питань благоустрою міської ради; - укладати самостійно або разом з іншими громадянами договори на вивезення відходів та своєчасно сплачувати за їх вивезення; - дотримуватись правил утримання та поводження з домашніми та іншими тваринами на території населених пунктів Болехівської територіальної громади; - під час перебування у громадських місцях використовувати за призначенням урни, не залишати на проїжджій частині і тротуарах, в парках і скверах рештки обгорткового паперу, поліетиленові пакети, пляшки, недопалки і т.п.; - утримувати в належному стані місця поховань родичів та близьких; - виконувати інші обов`язки у сфері благоустрою, передбачені Законом України «Про благоустрій населених пунктів», іншими законами, цими Правилами та іншими нормативно-правовими актами України.
За змістом абз.19 п.9.1. розд.9 вказаних Правил: на об`єктах благоустрою забороняється засмічувати водні об`єкти та забруднювати водні ресурси.
Відповідно до абз.21 п.9.1 розділу 9 Правил благоустрою території населених пунктів Болехівської територіальної громади: на об`єктах благоустрою забороняється вчиняти дії, що тягнуть за собою порушення умов благоустрою, пошкодження вулично-дорожньої мережі, інших об`єктів та елементів благоустрою, ускладнення умов руху пішоходів та транспорту, та інші дії заборонені цими Правилами та іншими нормативно-правовими актами України.
Відповідно до оскаржуваної постанови позивача визнано винним у тому, що він самовільно розмістив агрегат (електрогенератор) на завуженому проході між будинком та огорожею, що перешкоджає вільному проходу на подвір`ї загального користування біля багатоквартирного будинку за адресою: м.Болехів, вул.Черешнівського, 6. 
У матеріалах адміністративної справи стосовно ОСОБА_1 , наданих адміністративною комісією, наявна фототаблиця, з якої видно розміщений на прибудинковій території будинку, між будинком та огорожею, електрогенератор. У судовому засіданні сторони справи підтвердили та не ставили під сумнів, що на фото зображено багатоквартирний будинок №6 на вул.Черешнівського в м.Болехів, та зображено прохід на подвір`я загального користування для пішоходів -мешканців будинку. Позивач у судовому засіданні підтвердив, що розміщував вказаний генератор за мірою необхідності під час періоду тривалих відключень електроенергії.
Встановлено, що вказана прибудинкова територія багатоквартирного будинку не передана в приватну власність або користування співвласників, отже належить до земель комунальної власності територіальної громади та перебуває в загальному користуванні мешканців даного будинку, що відповідає положенням ч.2-ч.4 ст.42, ст.83 Земельного кодексу України, п. 6 ч. 1 ст.1, ст.5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».
При цьому, наявні зображення (фото) самі по собі візуально не відображають та не підтверджують факту завуження проходу між будинком та огорожею, що перешкоджало б вільному проходу на подвір`я загального користування біля багатоквартирного будинку за адресою: м.Болехів, вул.Черешнівського, 6. Будь-які заміри ширини проходу, які б підтвердили обставини, наведені в оскаржуваній постанові, у матеріалах справи відсутні. Про непроведення замірів ширини проходу підтвердила у судовому засіданні і представник відповідача Кудла О.Й. 
При цьому, про фактичну наявність вільного проходу пішоходам на вказане подвір`я загального користування підтвердив у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 , який склав протокол про адміністративне правопорушення №1/26 від 15.01.2026. Зокрема, свідок показав, що перед складанням протоколу було проведено замірювання відстані від генератора до стіни будівлі, відстань була близько 1,20 м, тому можна було вільно проходити у вказаному проході. Труднощі лише могли б виникнути при використанні інших засобів, наприклад, візка. (Будь-яких доказів щодо останнього твердження матеріали справи також не містять).
Вищенаведене спростовує факт порушення позивачем прав та законних інтересів інших суб`єктів у сфері благоустрою та спричинення позивачем перешкод (ускладнень) вільному проходу на подвір`я загального користування.
Крім цього, зміст оскаржуваної постанови містить неточності, нечіткі формулювання, які унеможливлюють встановлення змісту порушення, у вчиненні якого обвинувачується позивач: у самовільному розміщенні агрегата чи завуженні проходу між будинком та огорожею, що перешкоджало вільному проходу на подвір`ї загального користування. При цьому з опису обставин, зазначених в постанові, вбачається, що існують інші причини завуження проходу, які повинні були вирішені шляхом перенесення частини огорожі (про що попередньо було видано припис від 10.12.2025 на ім`я позивача). У оскаржуваній постанові вказано про розміщення позивачем агрегату самовільно, однак, не розкрито зміст такого порушення, не зазначено положення яких нормативних актів такими діями порушено.
Постанова щодо притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що перебувають у нерівному положенні стосовно суб`єкта владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку (ч.2 ст.2 КАС України).
Відповідно до ч. 1, 2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно з ч.1,ч.2 ст.73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ч.1 ст.74 КАС). Відповідно до ст.ст. 75, 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Встановлені обставини не дають змоги суду однозначно оцінити дії позивача як такі, що містять склад адміністративного правопорушення, яке кваліфіковано за ст.152 КУпАП.
При цьому, відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі Кобець проти України (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі Авшар проти Туреччини (Avsar v. Turkey), п. 282), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.
З наведеного вбачається відсутність об`єктивних і беззаперечних доказів наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП.
Суд вважає, що стороною відповідача не доведено належними доказами правомірність притягнення до адміністративної відповідальності позивача за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП. При цьому, на обов`язок та важливість доведення саме відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постановах від 24 квітня 2019 року (справа №537/4012/16-а), від 17.07.2019 (справа № 295/3099/17).
Ч.3 ст.286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Суд дійшов висновку, що обставини, викладені стороною позивача в обґрунтування позову, знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, у зв`язку з чим постанову №1 від 27.01.2026 слід скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити, що буде належним способом захисту порушеного права позивача в спірних правовідносинах. Отже, позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 2, 5, 9, 72-73, 77, 90, 241-246, 250, 255, 268-272, 286, 295, 297 КАС України, суд

ухвалив:

адміністративний позов задовольнити.
Постанову № 1 адміністративної комісії при виконавчому комітеті Болехівської міської ради Івано-Франківської області в справі про адміністративне правопорушення від 27 січня 2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Повне найменування учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):
позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 ;
відповідач: адміністративна комісія при виконавчому комітеті Болехівської міської ради, місцезнаходження: площа Івана Франка, 12, м.Болехів Калуського району Івано-Франківської області 77202.

Суддя М.П.Кілик