ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 квітня 2026 року	Львів	Справа № 500/5185/25 пров. № А/857/4073/26	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В., 
суддів Гуляка В.В., Матковської З.М.,
за участю секретаря судового засідання Ханащак С.І.,
розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2025 року (судді Мірінович У.А., ухвалене у відкритому судовому засіданні о 12 год. 13 хв. в м. Тернопіль повний текст рішення складено 12.12.2025) у справі №500/5185/25 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-
ВСТАНОВИВ:

ФОП ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою до Головного управління ДПС у Тернопільській області в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 22.07.2025 форми "ПС" №00098520704 та форми "С" №00098510704.
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2025 року відмовлено в задоволенні позову. 
Не погоджуючись із вказаним рішенням Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яку обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов. Вказує, що у ході проведення перевірки представниками контролюючого органу протиправно не взято до уваги певний ряд документів та обставин, зокрема Акт про знищення майна внаслідок пожежі від 12.05.2025, акт про пожежу від 10.05.2025 та форму ведення обліку лікарських засобів після пожежі, починаючи з 12.05.2025.
Відповідач направив до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу в якому вказує, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню. 
В судовому засіданні апеляційного розгляду справи в режимі відеоконференції представник позивача Іщук К.В. апеляційну скаргу підтримав з підстав зазначених у скарзі, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов.
Представник відповідача Ковальова Н.С. в судовому засіданні апеляційного розгляду справи проти апеляційної скарги заперечила, просила скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів. 
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа - підприємець, перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Тернопільській області, здійснює підприємницьку діяльність за господарською одиницею Аптека 3 за адресою: АДРЕСА_1 .
10.05.2025 за адресою АДРЕСА_2 у житловій кімнаті житлової квартири виникла пожежа, внаслідок якої пошкоджено облицювання стін та стелі межової квартири, про що уповноваженою особою Головного управління ДСНС України у Тернопільській області складено Акт про пожежу від 10.05.2025. (а.с.21-22)
12.05.2025 позивачем складено Акт про знищення або пошкодження майна, згідно якого 10 травня 2025 року у приміщенні, що знаходиться поверхом вище, спалахнула пожежа, унаслідок дій рятувальної пожежної служби у приміщенні за адресою вул. Замкова, 8/2 (аптека) відбулось затоплення та руйнування даху приміщення аптеки, пошкодження електропостачання. Згідно вказаного Акту у аптеці затоплене та знищене наступне майно: комп`ютерна та офісна техніка; медичні препарати; прихідні документи (накладні); форми ведення обліку товарних запасів; журнали реєстрації температурного режиму; журнали обліку та отримання витрат дез.засобів; приписи Держлікслужби. Зазначено, що усі документи зберігались у паперовій формі та не підлягали відновленню. (а.с.20)
Наказом Головного управління ДПС у Тернопільській області №1348-п від 24.06.2025, на підставі підпункту 75.1.3, пункту 75.1 статті 75, підпунктів 80.2.2., 80.2.7 пункту 80.2. статті 80 Податкового кодексу України (далі – ПК України) вирішено провести фактичну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за адресою провадження діяльності: АДРЕСА_1 , за період діяльності з 30.01.2020 по дату закінчення фактичної перевірки тривалістю, що не перевищуватиме 10 діб із 24.06.2025. (а.с.68)
На підставі наказу №1348-п від 24.06.2025 податковим органом виписано направлення на перевірку №1998/07-04, №1999/07-04 від 24.06.2025. (а.с.68, зворот)
Примірник наказу Головного управління ДПС у Тернопільській області №1348-п від 24.06.2025 вручено працівнику аптеки фармацевту ОСОБА_2 24.06.2025, про що вчинено відповідний запис на примірнику наказу, що залишився у контролюючому органі і який долучено до матеріалів судової справи. 
На примірниках направлень на перевірку, які містяться в матеріалах судової справи, вчинено записи про те, що вказаному працівнику позивача ОСОБА_2 пред`явлено службові посвідчення та направлення на проведення перевірки, вручено копію наказу про проведення перевірки № 1348 від 24.06.2025, що підтверджено особистим підписом ОСОБА_2 . 
Наказ на проведення перевірки та направлення на проведення фактичної перевірки належної позивачу господарської одиниці Аптека №3 підписано уповноваженою посадовою особою податкового органу та не оскаржено платником податків.
За результатами фактичної перевірки Аптеки №3, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , складено Акт фактичної перевірки №8719/19-00-07-04/ НОМЕР_1 від 03.07.2025, який зареєстровано за місцем державної реєстрації суб`єкта господарювання 04.07.2025 (а.с.13-15).
Згідно описової частини Акту перевірки №8719/19-00-07-04/ НОМЕР_1 податковим органом встановлено, що в аптеці за адресою АДРЕСА_1 , де здійснює підприємницьку діяльність фізична особа – підприємець ОСОБА_1 , допущено порушення порядку проведення розрахунків, а саме: - розрахункову операцію на повну суму покупки 221,00 грн., при реалізації лікарських засобів та виробів медичного призначення, не проведено через зареєстрований, належним чином опломбований та переведений у фіскальний режим роботи реєстратор розрахункових операцій; - не видано особі, яка придбала товар, в обов`язковому порядку, розрахунковий документ встановленої форми та змісту, на повну суму проведеної розрахункової операції; - при співставленні даних “Х-звіту” РРО (ф.н. 3000770339) та суми готівкових коштів, яка на момент перевірки знаходилась на місці проведення розрахунків, встановлено, що сума готівкових коштів, які одержані від реалізації лікарських засобів та виробів медичного призначення склала 4 286,00 грн., а згідно “Х-звіту” РРО, сума проведених через РРО готівкових коштів склала 522,00 грн. Таким чином, готівкові кошти в сумі 3 764,00 грн. не проведено через зареєстрований, належним чином опломбований та переведений у фіскальний режим роботи РРО та не видано особі, яка придбала товар (отримала послугу), розрахунковий документ встановленої форми та змісту, на повні суми проведених операцій; - не ведеться у порядку, передбаченому законодавством, облік товарних запасів за місцем їх реалізації. Здійснюється продаж товарів в аптеці за адресою: АДРЕСА_1 на загальну вартість 346 373,00 грн. (перелік товару наведено у відомості Додаток 1, яка надана ФОП ОСОБА_1 ), інформація про походження яких не відображена у формі обліку товарних запасів та не пред`явлено первинні документи (накладні на прихід), які є невід`ємною частиною такого обліку. Так, на початку проведення фактичної перевірки 24.06.2025 надано запит про надання документів (копій документів), в якому зазначено перелік документів, що належать та пов`язані з предметом перевірки та які необхідно надати, а також знято фактичні залишки товарно-матеріальних цінностей на загальну суму 346373,00 грн, які знаходились за місцем їх реалізації в аптеці. Згідно запиту про надання документів (копій документів), надано копії документів, що належать та пов`язані з предметом перевірки не у повному обсязі, а саме: форму обліку товарних запасів за період ведення обліку згідно наказу про проведення фактичної перевірки по 03.07.2025 та первинні документи (накладні) за даний період. Проведеним порівняльним аналізом форми обліку товарних запасів та первинних документів (накладних) встановлено невідображення інформації про надходження товарів у аптеку на загальну вартість 346373,00 грн у формі обліку товарних запасів та відсутність первинних документів (накладних) про надходження товарів; - не надано посадовим (службовим) особам контролюючого органу у повному обсязі всі документи, що належать та пов`язані з предметом перевірки, які підтверджують облік та походження товарів, що на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).
Відповідно до висновків Акту перевірки №8719/19-00-07-04/ НОМЕР_1 , контролюючим органом встановлено порушення ФОП « ОСОБА_1 пунктів 1, 2, 12 статті 3 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” та пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України.
Зі змісту акта перевірки слідує, що від його підписання та отримання примірника вказаного акта позивач відмовився. 
10.07.2025 позивачем подано на адресу Головного управління ДПС у Тернопільській області заперечення на Акт фактичної перевірки від 03.07.2025, у яких зазначив, що під час проведення перевірки представниками контролюючого органу не взято до уваги акт про знищення майна внаслідок пожежі та форму ведення обліку лікарських засобів після пожежі, починаючи з 12.05.2025. Крім того, позивач цитує положення підпункту 112.8.9 пункту 112.8 статті 112 ПК України, згідно якої обставинами, що звільняють від фінансової відповідальності за вчинення податкових правопорушень та порушень іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, є вчинення діяння (дії або бездіяльності) внаслідок обставин непереборної сил (форс-мажору). З огляду на викладене позивач просив взяти до уваги подані документи та внести відповідні зміни до акту перевірки, звільнити від фінансової відповідальності за наслідками поданих документів (а.с.19).
Відповідач листом від 11.07.2025 №15229/6/19-00-07-04-10 повідомив позивача, що розгляд його заперечень на акт фактичної перевірки №8719/19-00-07-04/ НОМЕР_1 від 03.07.2025 буде проводитись 17.07.2025 о 10.30 у приміщенні ГУ ДПС у Тернопільській області за адресою: м. Тернопіль, вул. Білецька, 1.
Згідно висновку від 17.07.2025 №82/19-00-07-04/ НОМЕР_1 про результати розгляду заперечення ФОП ОСОБА_1 на акт фактичної перевірки №8719/19-00-07-04/2708012179 від 03.07.2025, та протоколу засідання постійної комісії із розгляду спірних питань ГУ ДПС у Тернопільській області від 17.07.2025 №61/19-00-07-04/ НОМЕР_1 , Комісією прийнято рішення залишити висновки акту фактичної перевірки від 03.07.2025 №8719/19-00-07-04/ НОМЕР_1 без змін, а заперечення ФОП ОСОБА_1 без задоволення.
На підставі акта перевірки №8719/19-00-07-04/ НОМЕР_1 від 03.07.2025 податковим органом винесено податкові повідомлення-рішення від 22.07.2025, зокрема: №00098520704 про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 1020 грн за порушення статті 44, пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України (ненадання у повному обсязі документів, що пов`язані з предметом перевірки); (а.с.16) №00098510704 про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 346373 грн за порушення пункту 12 статті 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” (відсутність обліку товарних запасів за місцем їх реалізації) (а.с.17).
Позивач, вважаючи протиправними вказані податкові повідомлення-рішення, тому звернувся до суду з даним позовом.
Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.
Згідно статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень 
Згідно із частиною 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Відповідно до підпунктів 16.1.2, 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.
Згідно підпункту 19-1.1.1 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України контролюючі органи, зокрема здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків.
Відповідно до підпункту 20.1.4. пункту 20.1 статті 20 ПК України органи державної податкової служби мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Відповідно до підпункту 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 ПК України контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.
Відповідно до пунктів 61.1, 61.2 статті 61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Податковий контроль здійснюється органами, зазначеними у статті 41 цього Кодексу, в межах їх повноважень, встановлених цим Кодексом.
Згідно з підпунктом 62.1.3 пункту 62.1 статті 62 ПК України одним із способів здійснення податкового контролю є проведення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Згідно з підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Відповідно до пункту 80.1 статті 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
Згідно із підпунктами 80.2.2, 80.2.7 пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів; у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації.
Пунктом 80.7 статті 80 ПК України передбачено, що фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.
За правилом пункту 80.5 статті 80 ПК України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.
Так, відповідно до пункту 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.
При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції), такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.
З огляду на вищевказані норми чинного законодавства колегія суддів дійшла висновку, що фактична перевірка, на відміну від всіх інших, передбачених законом перевірок, здійснюється без будь-якого попередження платника податку (особи) відповідно до пункту 80.1 ст. 80 ПК України.
Водночас, попри відсутність необхідності попередження платника про проведення фактичної перевірки закон встановлює підстави та обов`язкові умови (обставини), які є необхідними передумовами для її здійснення. Так, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом за наявності визначених законом підстав, за умови вручення копії наказу та пред`явлення направлення на проведення перевірки платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції).
Судом встановлено, що копія наказу “Про проведення фактичної перевірки” від 24.06.2025 №1348-п, а також направлення на перевірку від 24.06.2025 №1998/07-04 та №1999/07-04 були вручені/пред`явлені уповноваженій особі, яка фактично здійснювала розрахункові операції за місцем розташування господарської одиниці Аптека №3 фармацевту Магері Ірині Анатоліївні, що сторонами не заперечується. 
Щодо правомірності податкових повідомлень-рішень №00098520704 та №00098510704 від 22.07.2025, прийнятих ГУ ДПС в Тернопільській області на підставі акта перевірки №8719/19-00-07-04/2708012179 від 03.07.2025, колегія суддів враховує наступне.
Відповідно до пункту 177.10 статті 177 та пункту 296.1 статті 296 ПК України фізичні особи - підприємці на загальній системі та фізичні особи - підприємці - платники єдиного податку, які є платниками податку на додану вартість, зобов`язані вести облік доходів і витрат за типовими формами та в порядку, що встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику та мати підтверджуючі документи щодо походження товару. Облік доходів і витрат може вестися в паперовому та/або електронному вигляді.
Відповідно до пункту 12 частини 1 статті 3 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” від 06.07.1995 №265/95-ВР (далі – Закон №265/95-ВР) суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку. Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. 
При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).
Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які провадять діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).
Статтею 20 Закону №265/95-ВР передбачено, що до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які здійснюють діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).
Враховуючи, що позивач здійснює господарську діяльність з продажу лікарських засобів та виробів медичного призначення, тому на нього поширюються вказані норми Закону №265/95-ВР щодо обов`язку ведення обліку товарних запасів та застосування фінансової санкції у випадку реалізації необлікованих товарів та/або ненадання під час проведення перевірки документів, які підтверджують облік товарів, що знаходиться у місці продажу.
Порядок ведення обліку товарних запасів для фізичних осіб – підприємців, у тому числі платників єдиного податку, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2021 №496. (далі – Порядок №496), у якому терміни вживаються в таких значеннях: документи, які підтверджують облік та походження товарів - Форма ведення обліку товарних запасів, визначена додатком до цього Порядку (далі - Форма обліку), та первинні документи; первинні документи - опис залишку товарів на початок обліку, накладні, транспортні документи, митні декларації, акти закупки, фіскальні чеки, товарні чеки, інші документи, що містять реквізити, які дозволяють ідентифікувати постачальника та отримувача товару (найменування суб`єкта господарювання, реєстраційний номер облікової картки платника податків (далі - РНОКПП) або код згідно з ЄДРПОУ суб`єкта господарювання, серія та номер паспорта / номер ID картки для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовились від прийняття РНОКПП та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відповідну відмітку в паспорті), дату проведення операції, найменування, кількість та вартість товару.
Опис залишку товарів на початок обліку складається в довільній формі та має містити інформацію про: найменування товарів, наявних у такої ФОП на дату набуття ним обов`язку щодо ведення обліку товарних запасів, кількості таких товарів (із зазначенням одиниці виміру) та їх вартості, самостійно визначеної ФОП.
У первинних документах, що засвідчують знищення, втрату або використання товарів на власні потреби, зазначається вартість товару за ціною придбання, підтвердженою обліком товарів, визначеним цим Порядком, та не зазначаються реквізити постачальника і отримувача товару; місце продажу (господарський об`єкт) - стаціонарний або будь-який пересувний об`єкт, у тому числі транспортний засіб, частина пересувного чи стаціонарного об`єкта, у тому числі транспортного засобу, де здійснюються розрахункові операції під час продажу товарів (надання послуг); місце зберігання - стаціонарний або будь-який пересувний об`єкт, у тому числі транспортний засіб, частина пересувного чи стаціонарного об`єкта, у тому числі транспортного засобу, земельна ділянка, де зберігаються товарні запаси, що належать ФОП; товарні запаси - сукупність товарів, що утримуються ФОП для подальшого продажу (надання послуг).
Інші терміни, що вживаються в цьому Порядку, застосовуються в значеннях, визначених законодавством.
Пунктом 1 розділу ІІ Порядку № 496 передбачено, що облік товарних запасів здійснюється ФОП шляхом постійного внесення до Форми обліку інформації про надходження та вибуття товарів на підставі первинних документів, які є невід`ємною частиною такого обліку.
ФОП, яка здійснює діяльність у декількох місцях продажу (господарських об`єктах), веде облік товарних запасів також за кожним окремим місцем продажу (господарським об`єктом) на підставі первинних документів, які підтверджують отримання товарів такою ФОП або окремим місцем продажу (господарським об`єктом), та/або первинних документів на внутрішнє переміщення товарів між ФОП та його окремими місцями продажу (господарськими об`єктами). Первинні документи на внутрішнє переміщення товарів є невід`ємною частиною такого обліку.
Первинні документи, на підставі яких внесено записи до Форми обліку, є обов`язковими додатками до такої форми. Внесення даних до Форми обліку щодо надходження товарів на підставі первинних документів здійснюється до початку їх реалізації.
Згідно пункту 2 розділу ІІ Порядку №496 форма обліку ведеться за вибором ФОП у паперовій або в електронній формі.
Форма обліку має містити зазначені в довільному порядку дані ФОП: прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), реєстраційний номер облікової картки ФОП або серія та номер паспорта / номер ID картки для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовились від прийняття РНОКПП та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відповідну відмітку в паспорті, податкова адреса, назва та адреса місця продажу (господарського об`єкта) або місця зберігання, в межах якого ведеться облік. Для паперової форми обліку зазначені дані мають міститися на титульному аркуші.
Під час ведення обліку товарних запасів у паперовій формі записи у Формі обліку виконуються розбірливо чорнилом темного кольору або кульковою ручкою. (пункт 7 розділу ІІ Порядку №496)
Під час ведення обліку товарних запасів в електронній формі ФОП обирає на власний розсуд програмний формат та метод внесення інформації до Форми обліку з дотриманням вимог цього Порядку. (пункт 8 розділу ІІ Порядку №496)
Заборонено продаж товарів, на які у місцях продажу таких товарів (господарських об`єктах) відсутні: 1) первинні документи, записи про які внесено до Форми обліку; 2) відповідні записи у Формі обліку про наявні первинні документи; 3) первинні документи і записи у Формі обліку про такі первинні документи. (пункт 9 розділу ІІ Порядку №496)
Форма обліку, первинні документи на товари мають зберігатись у місці продажу (господарському об`єкті) до моменту вибуття останньої одиниці товару, відображеної в таких первинних документах. Такі документи щомісячно групуються в хронологічному порядку їх відображення у Формі обліку та/або підшиваються для подальшого зберігання разом із Формою обліку, в якій інформацію про такі документи відображено. (пункт 10 розділу ІІ Порядку №496)
Згідно пункту 11 розділу ІІ Порядку №496 форма обліку, первинні документи, які підтверджують облік та походження товарів, надаються посадовій особі контролюючого органу на її вимогу під час проведення перевірки. У разі якщо оригінали первинних документів відсутні у місці продажу, посадовій особі контролюючого органу можуть бути надані копії таких первинних документів з подальшим пред`явленням їх оригіналів до закінчення перевірки (за потреби).
Такі документи надаються особисто ФОП або особою, яка фактично здійснює продаж товарів (надання послуг) та/або розрахункові операції в місці продажу (господарському об`єкті) такої ФОП.
Форма обліку в електронній формі на вимогу посадових осіб контролюючого органу має бути візуалізована у форматі, який дозволяє такій особі здійснити його перегляд та/або копіювання.
Отже, диспозиція статті 20 Закону №265/95-ВР передбачає, що до суб`єкта господарювання застосовується відповідна фінансова санкція за ненадання документів, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті). Такими документами згідно наведених вище положень Порядку № 496 є форма ведення обліку товарних запасів та первинні документи.
Відповідно до пункту 85.4 статті 85 ПК України при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платника податків належним чином завірені копії первинних фінансово- господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).
Згідно із пунктом 121.1 статті 121 ПК України незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень.
Як встановлено судом позивач заперечує відсутності форми обліку ведення товарних запасів у місці продажу ( АДРЕСА_1 ) вказуючи, що ведення такої форми було забезпечено з 12.05.2025, а саме після пожежі та затоплення об`єкта господарювання, однак колегія суддів на спростування відповідних доводів враховує наступне.
Згідно наявного у матеріалах справи запиту про надання документів (копій документів) від 24.06.2025, підписаного представниками контролюючого органу Метлушко І.В. та Ямнюк І.В., на підставі підпунктів 20.1.6, 20.1.14 пункту 20.1 статті 20, пунктів 85.4, 85.8 статті 85 ПК України, у зв`язку з проведенням фактичної перевірки АДРЕСА_3 , повідомлено ФОП ОСОБА_1 про необхідність у термін до 13.00 годин 30.06.2025 надати оригінали (копії) документів, засвідчені підписом посадової особи та скріплені печаткою: - документи на право власності (оренди) приміщення; -договір про трудові відносини з найманими працівниками; - виписки з банку про рух коштів по рахунку підприємця за період, зазначений в наказі; - прихідні документи на товар, який знаходиться у реалізації (накладні); - форму ведення обліку товарних запасів (а.с.69)
Вказаний запит був отриманий уповноваженою особою, яка фактично здійснювала розрахункові операції за місцем розташування господарської одиниці Аптека №3 фармацевтом Магерою Іриною Анатоліївною, що підтверджується її особистим підписом та не заперечується позивачем. 
Згідно пункту 2.1 розділу 2 “Описова частина” акту фактичної перевірки від 03.07.2025 №8719/19-00-07-04/ НОМЕР_1 , до перевірки надано: - реєстраційне посвідчення на реєстратор розрахункових операцій (далі РРО) від 19.02.2020, видане ГУ ДПС у Тернопільській області, на РРО Екселліо FPU-550ES, заводський №КМ00006022, фіскальний номер РРО 3000770339, версія внутрішнього програмного забезпечення 4.00 UA; - довідка про опломбування РРО від 12.03.2025, видана ПП “ІРІДА 2”; - книга обліку розрахункових операцій на господарську одиницю №3000770339р/11 від 17.04.2025. Зареєстрована ГУ ДПС у Тернопільській області для використання за адресою (а.с.13, зворот).
Також з матеріалів справи слідує та не заперечується стороною позивача, що у ході проведення перевірки ним було надано представника контролюючого органу документі під назвою “прайс-лист по складу станом на 30.06.2025 вітрина” обсягом 22 аркуші, у якому перелічено 1342 товарні позиції на загальну суму 346373,52 грн, а на останній сторінці вчинено напис: “товарні залишки аптеки вул. Замкова 8/2 станом на 30.06.2025”. Вказаний напис засвідчено підписом та печаткою ФОП ОСОБА_1 (а.с.70-75).
На підставі отриманих документів інспекторами ГУ ДПС у Тернопільській області Метлушко І.В. та Ямнюк І.В. складено Відомість про результати перевірки щодо повноти оприбуткування, реалізації та фактичних залишків запасів (товарно-матеріальних цінностей) станом на 30.06.2025 при перевірці господарської одиниці Аптека, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , суб`єкта господарювання ФОП ОСОБА_1 , згідно якої вартість фактичних залишків товарів (товарно-матеріальних цінностей), виявлених під час проведення перевірки станом на 30.06.2025, складає 346373,52 грн. При цьому, інспекторами зазначено, що на момент перевірки відсутні будь-які прихідні документи на товар, який знаходиться в реалізації, підтверджені формою обліку товарних запасів. (а.с.76).
Крім того, 03.07.2025 інспекторами ГУ ДПС у Тернопільській області Метлушко І.В. та Ямнюк І.В. складено Акт від 03.07.2025, зареєстрований 04.07.2025 за №330/19-00-07-04/ НОМЕР_1 , який засвідчує факт ненадання у визначений у запиті термін (надання не в повному обсязі, відмови від надання) платником податків документів для перевірки. 
Згідно вказаного акту після отримання запиту про надання документів (копій документів) від 24.06.2025 ФОП ОСОБА_1 та фармацевтом Магера І.А. за проведення фактичної перевірки аптеки за адресою вул. Замкова, 8/2, м. Тернопіль, не пред`явлено до перевірки визначені запитом документи, а саме: прихідні документи на товар, який знаходиться в реалізації, підтверджені формою ведення обліку товарних запасів.
У судовому засіданні суду першої інстанції позивач та його представник наголошували, що визначаючись з вартістю товарів, які знаходяться у місці продажу без документів, що підтверджують облік цих товарів, та застосовуючи штрафну санкцію в сумі 346373 грн відповідач не взяв до уваги і не визначив від`ємне значення сум, по яких починаючи з 12.05.2025 вівся облік у Формі ведення обліку товарних запасів та в електронному вигляді. Позивач стверджує, що така форма ведення обліку надавалась ним при проведенні перевірки, проти безпідставно залишена поза увагою контролюючим органом.
Надаючи оцінку вказаному твердженню сторони позивача суд враховує, що до позовної заяви дійсно долучено копію Форми обліку ведення товарних запасів ФОП ОСОБА_1 за об`єктом господарювання, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 , у якій зазначено (без дати) інформацію про залишки товару в сумі 519865,16 грн, а також починаючи з 12.05.2025 по 18.06.2025 відображено облік товарно-матеріальних цінностей на загальну суму 48162,58 грн. (а.с.23-25). 
Відповідач заперечив обставини щодо надання позивачем або його уповноваженим представником у ході проведення перевірки зазначеної Форми ведення обліку товарних запасів, як у паперовому вигляді, так і в електронному, а з метою повного з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, судом в судовому засіданні суду першої інстанції 27.10.2025 допитано в якості свідків головних державних інспекторів Головного управління ДПС у Тернопільській області Метлушко Ігоря Васильовича та Ямнюка Ігоря Володимировича, які як уповноважені представники контролюючого органу здійснювали фактичну перевірку, результати якої є предметом оскарження в даній справі. 
Так, будучи попереджені судом про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання та відмову від давання показань, а також приведені до присяги (а.с.123, 125), вказані особи повідомили суду наступне.
Свідок ОСОБА_3 зазначив, що згідно наказу та направлень на перевірку ним було проведено фактичну перевірку аптеки у період з 24 червня по 03 липня 2025 року, за наслідками якої встановлені порушення, відображені в акті. По суті поставлених судом та учасниками справи питань свідок пояснив, що на початку проведення перевірки інспекторам були надані лише особисті документи працівника аптеки, ліцензія і реєстраційне посвідчення. Всі інші документи, у тому числі форма ведення обліку товарних запасів та прихідні документи, станом на 24.06.2025 на місці проведення перевірки були відсутні, у зв`язку з чим їх було включено у перелік документів, які слід надати згідно запиту податкового органу. Проте, на виконання вказаного запиту позивачем такої форми ведення обліку, як і прихідних документів, також надано не було. Щодо форми ведення обліку товарних запасів з 12.05.2025, то свідок пояснив, що такої форми не надавалось позивачем, про її наявність не повідомлялось. 
Свідок ОСОБА_4 пояснив, що 24.06.2025 ним розпочато проведення фактичної перевірки належного позивачу об`єкту господарювання. У зв`язку з відсутністю документів на місці перевірки, у тому числі форми ведення обліку товарних запасів та прихідних документів, інспекторами сформовано запит про їх надання у строк до 30.06.2025. Проте, у встановлений строк зазначені документи не були надані. По суті поставлених судом та учасниками справи питань свідок зазначив, що форма ведення обліку товарних запасів з 12.05.2025 йому позивачем не надавалась, про її наявність не було повідомлено. Навпаки, підприємцем було вказано, що форми ведення обліку товарів у нього немає. 
Згідно із частинами 1, 2 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Колегія суддів дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, враховує, що обставини ненадання ФОП ОСОБА_1 у ході фактичної перевірки форми ведення обліку товарних запасів, копію якої долучено до позовної заяви, а також прихідних документів щодо товарних запасів, які обліковувались по складу станом на 30.06.2025, є доведеними стороною відповідача належними та допустимими доказами, які у своїй сукупності є достатніми для вказаних висновків. Натомість, позивачем не надано доказів на підтвердження своїх аргументів щодо надання вказаних документів під час перевірки. 
Доводи позивача щодо відсутності запиту податкового органу про надання таких документів, суд вважає необґрунтованими, оскільки встановленими вище обставинами підтверджено факт складання представниками контролюючого органу запиту від 24.06.2025 про надання документів, серед переліку яких зазначені прихідні документи на товар, що знаходиться в реалізації, та форми ведення обліку товарних запасів, а також факт вручення вказаного запиту уповноваженій особі, яка здійснювала торгівлю на об`єкті господарювання фармацевту ОСОБА_2 .
Щодо посилання позивача на обставини, пов`язані з пожежею та залиттям приміщення аптеки 10.05.2025, як підставу для звільнення від фінансової відповідальності, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно підпункту 112.8.9 пункту 112.8 статті 112 ПК України обставинами, що звільняють від фінансової відповідальності за вчинення податкових правопорушень та порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, є вчинення діяння (дії або бездіяльності) внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажору).
Тобто, ключовим аспектом для застосування підпункту 112.8.9 пункту 112.8 статті 112 ПК України є встановлення наявності/відсутності обставин вчинення позивачем порушення податкового законодавства внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажору).
Відповідно до частини 1 статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" від 02.12.1997 за № 671/97-ВР торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.
Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.
Пунктом 6 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України (далі - ТПП) та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого Рішенням Президії ТПП України 18 грудня 2014 року №44(5) (далі - Регламент ТПП) визначено, що підставою для засвідчення форс-мажорних обставин є наявність однієї або більше форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), перелічених у ст. 141 Закону України “Про торгово-промислові палати в Україні”, а також визначених сторонами за договором, законодавчими, відомчими та/чи іншими нормативними актами, які вплинули на зобов`язання таким чином, що унеможливили його виконання у термін, передбачений відповідним договором, законодавчими та/чи іншими нормативними актами.
Згідно з Регламентом ТПП форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за зверненням суб`єктів господарської діяльності за кожним окремим договором, виконання якого настало згідно з умовами договору i виконання якого стало неможливим через наявність зазначених обставин, шляхом видачу сертифікату ТПП України або регіональною торгово-промисловою палатою згідно з чинним законодавством та Регламентом.
ТПП України веде єдиний Реєстр сертифікатів, виданих ТПП України та регіональними ТПП (Реєстр сертифікатів), про засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) та Реєстр уповноважених осіб.
З аналізу наведених правових норм слідує, що наявність у певної події статусу обставини непереборної сили (форс-мажору) має бути засвідчена відповідним сертифікатом, виданим торгово–промисловою палатою та внесеним у відповідний реєстр. 
Суд не заперечує та не піддає сумніву обставини щодо пожежі, яка відбулась 10.05.2025 у житловому приміщенні житлової квартири за адресою АДРЕСА_2 , що підтверджено наявною у матеріалах справи копією акту про пожежу від 10.05.2025, складеного ГУ ДСНС України в Тернопільській області (а.с.21-22
Разом з тим, в матеріалах справи відсутній, а позивачем не надано сертифікат торгово-промислової палати про визнання вказаної події обставиною непереборної сили (форс-мажором), а тому відсутні підстави для застосування до позивача положень 112.8.9 пункту 112.8 статті 112 ПК України, як підстави для звільнення від фінансової відповідальності за допущені порушення податкового законодавства, виявлені у ході фактичної перевірки, результати якої є предметом оскарження у даній справі. 
Крім того, суд зазначає, що згідно пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, інформації, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів та інформації, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом визначених законодавством строків. (пункт 44.3 статті 44 ПК України)
Згідно пункту 44.5 статті 44 ПК України у разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов`язаний у п`ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити (із наданням оформлених відповідно до законодавства документів, підтверджуючих настання події, що призвела до такої втрати, пошкодження або дострокового знищення документів) контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації, надано авторизацію відповідно до Митного кодексу України або дозвіл на застосування спеціальних (у тому числі транзитних) спрощень.
Платник податків зобов`язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу.
У разі надання платником податків у порядку та строки, визначені абзацом першим цього підпункту, повідомлення та неможливості проведення перевірки платника податків у зв`язку з втратою, пошкодженням або достроковим знищенням платником податків документів строки проведення таких перевірок (крім перевірок, визначених статтею 200 цього Кодексу) переносяться до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах визначених цим підпунктом строків, але на строк не більше ніж 120 днів.
У разі не відновлення документів, зазначених у пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, або їх повторної втрати, пошкодження чи дострокового знищення, що відбулися після використання платником податків права на їх відновлення у порядку, передбаченому цим пунктом, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності або на час виконання ним вимог митного, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Аналіз наведених правових норм дає підстави вважати, що праву платника податків на відтермінування проведення перевірки внаслідок втрати, пошкодження чи знищення документів, які підлягають перевірці, кореспондує обов`язок такого платника податків своєчасно (протягом п`яти днів) письмово повідомити контролюючий орган про їх втрату, пошкодження чи знищення, а також вжиття заходів для їх відновлення.
Проте, в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про вчинення позивачем таких дій, а позивач про втрату документів внаслідок пожежі, яка відбулась 10.05.2025, контролюючий орган не повідомляв, втрачені документи у повній мірі не відновлені. 
Враховуючи, що у ході розгляду справи знайшли своєї підтвердження обставини щодо порушення позивачем положень пункту 12 статті 3 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”, яке полягає у ненаданні під час проведення перевірки документів, які підтверджують облік товарів вартістю 346373 грн, тому колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про правомірність прийнято відповідачем податкового повідомлення – рішення №00098510704 від 22.07.2025 про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 346373 грн та, як наслідок, відсутність підстав для його скасування.
Згідно пункту 121.1 статті 121 ПК України незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень.
Стаття 73 КАС України передбачає, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
За приписами статті 74 КАС України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно із положеннями статті 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень статті 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно із частиною 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Таким чином, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.
Враховуючи зазначені вище встановлені обставини справи, норми законодавства, які регулюють спірні правовідносини, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем правомірно прийнято податкові повідомлення-рішення від 22.07.2025 форми "ПС" №00098520704 та форми "С" №00098510704 про застосування штрафних санкцій у визначеному законом розмірі, доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових переконливих доводів, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції. Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.
Стосовно посилання апелянта на постанову Верховного Суду від 11.01.2024 у справі №420/12275/22, колегія суддів зазначає, що вказана практика не є релевантною до правовідносин за позовом ОСОБА_1 . Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи. У постанові від 19.05.2020 справа № 910/719/19 Велика Палата Верховного Суду вказала, що під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де подібними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.
У відповідності до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. 
Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.
У контексті оцінки доводів апеляційної скарги апеляційний суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підстав для розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції на підставі статті 139 КАС України у апеляційного суду немає.
Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2025 року у справі №500/5185/25 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н.В. Ільчишин

Судді В.В. Гуляк

З.М. Матковська

Повний текст постанови складено і підписано 17.04.2025