МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 квітня 2026 р.  	№ 400/2206/26 	
м. Миколаїв
Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Біоносенко В. В. за участю секретаря судового засідання М`ялик В. розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу 
за позовом	ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , 	
до відповідача	Міністерства оборони України Військова частина НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 , 	

про	визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії; визнання протиправним та скасування наказу від 30.06.2025 року № 183; стягнення моральної шкоди в розмірі 35 625,64 грн; стягнення 39 947,15 грн,	

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до військовій частини НОМЕР_1 з вимогами: визнати дії відповідача щодо привласнення та делегування функцій судів протиправними та зобов`язати відповідача утриматися від вчинення зазначених дій; - виправити неточну та застарілу інформацію щодо вживання ОСОБА_1 алкогольних напоїв або наркотичних речовин у с. Бобровий Кут, Бериславського р-ну 22.06.2025 року близько 01:50 годин.- визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 30.06.2025 № 183, яким солдат по мобілізації ОСОБА_1 позбавлений щомісячної премії за червень 2025 року, за вживання алкогольних напоїв або наркотичних речовин та інші порушення, на підставі протоколу про адміністративне правопорушення ОДХ № 410 та стягнути з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями та дією щодо недоплати щомісячної премії у розмірі 37 517,65 грн.;- визнати дії відповідача протиправними та безпідставними щодо зняття позивача з виконання завдання з охорони об`єкта та стягнути з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями та дією щодо втраченої (упущеної) вигоди позивача у сумі 242 950 грн.;- стягнути з відповідача - суб`єкта владних повноважень кошти на відшкодування моральної шкоди, у розмірі 35625,64 гривень.
Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтував тим, що проходить військову службу за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_1 . 22.06.2025 на позивача було складено протокол про військове адміністративне правопорушення за ч.3 ст.172-20 КУпАП. Внаслідок цього, 30.06.2025 №183 наказом командира військової частини його було позбавлено щомісячної премії за червень 2025 року. Позивач не одноразово наполягав, що протокол про адміністративне правопорушення не є підставою для позбавлення щомісячної премії за червень 2025 року. Відповідач неодноразово переконував позивача, що в разі отримання позивачем рішення суду на свою користь, позивачу буде повернена щомісячна премія за червень 2025 року, яка була утримана. 02.09.2025 постановою Великоалександрівського районного суду Херсонської області провадження стосовно позивача закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Після цього, позивач декілька рзаів звертався до командування військової частини з рапортом про повернення йому грошової премії за червень 2025 року, але командування військової частини це питання не було вирішено. Дії відповідача щодо привласнення та делегування функцій судів, спричинили негативні наслідки немайнового характеру, які позивач зазнав у вигляді відчаю, нервозності, занепокоєння, приниження та страху від втраченої (упущеної) вигоди, доходу який позивач реально міг одержати у звичайних обставинах, якби його право не було порушене відповідачем через неправомірні дії. Позивач також отримує інтенсивні переживання внаслідок прямих матеріальних втрат пов`язаних із захистом своїх прав у суді та у подальших великих втрат від втраченої (упущеної) вигоди. В силу статті 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Позивач оцінює розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 35 625,64 грн. Обґрунтована формула розрахунку суми відшкодування моральної шкоди: МШ = МЗП х (ПНДС + КД + ДВ + КСС) х П 8 647 х (1 + 1 + 1 +1) х 103% = 35 625,64 грн. де МШ моральна шкода, яка мала місце та складається із таких елементів як: МЗП - мінімальна заробітна плата, яка становить 8 647 грн на місяць; ПНДС - психічне напруження та душевне страждання позивача; КД - коефіцієнт дискримінації; ДВ - дії відповідача щодо привласнення функцій суду; КСС коефіцієнт справедливої сатисфакції, ґрунтується на принципі справедливості, оскільки майже в кожному рішенні Європейський суд з прав людини присуджує компенсацію моральної шкоди швидше, аніж відшкодовує майнові збитки; П - пеня у розмірі граничної ставки Європейського центрального банку плюс 3% річних. Відшкодування моральної (немайнової) шкоди є одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів (пункт 9 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України). Проте таку вимогу не завжди можна розглядати за правилами цивільного судочинства. Так, вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. 
Відповідач позов не визнав, надав відзив в якому просив в задоволенні позову відмовити. Солдат ОСОБА_1 з 20 серпня 2024 року проходить військову службу у підрозділах Державної спеціальної служби транспорту, а з 26 вересня 2024 року в складі військової частини НОМЕР_1 . За час проходження служби зарекомендував себе як недостатньо відповідальний та не професійний військовослужбовець. Має низьку мотивацію до проходження служби та постійно скаржиться на стан здоров`я, потребує до себе особливої уваги. Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 04 лютого 2025 року № 34 солдат ОСОБА_1 направлений для виконання бойового завдання з охорони та оборони об`єктів. Перебуваючи на виконанні бойового завдання у складі зведеного підрозділу вжив алкогольні напої. Співслужбовці сповістили Військову службу правопорядку. Після прибуття військовослужбовців Військової служби правопорядку, солдату ОСОБА_1 запропонували пройти тест на алкогольне сп`яніння. Від проходження тесту на алкогольне сп`яніння позивач відмовився, від надання пояснень та отримання другого примірника протоколу відмовився. Вищенаведені факти підтверджуються протоколом ОДХ від 22.06.2025 № 410 та Актом відмови від медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння від 22.06.2026 № 83 (надаються в додатках). Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 23.06.2025 № 172 Позивач повернутий з виконання бойового завдання: з військової частини НОМЕР_2 , яка виконує бойові (спеціальні) завдання з охорони та оборони об`єктів в оперативній зоні оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » оперативно-стратегічного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », з 23.06.2025 року. Відповідно до пояснень командира 3 відділення 2 взводу 5 роти охорони військової частини НОМЕР_1 сержанта ОСОБА_2 та гранатометника 1 відділення 2 взводу 5 роти охорони солдата ОСОБА_3 , а також з матеріалів протоколу ОДХ від 22.06.2025 № 410 перебуваючи в тимчасовому місці дислокації зафіксовано вживання 21.06.2025 стрільцем зенітником 4 відділення охорони 1 взводу охорони 3 роти охорони солдата ОСОБА_1 алкогольних напоїв. Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким «Про іншим особам врегульовано наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 р. за № 745/32197 (далі – Порядок виплати грошового забезпечення). Відповідно до абзацу другого пункту 5 розділу XVI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям щомісячні премії не виплачуються за вживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибуття на службу в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння) за місяць, у якому здійснено таке порушення. Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 30.06.2025 № 183 «Про позбавлення премії та інших видів грошового забезпечення» солдата ОСОБА_1 позбавлено щомісячної премії за червень 2025 року. Відповідно до абзацу п`ятого пункту 15 розділу XXXIV Порядку виплати грошового забезпечення до наказів про виплату додаткової винагороди не включаються військовослужбовці, які вживали алкогольні напої (наркотичні або психотропні речовини) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибували на службу та/або виконували обов`язки військової служби в стані алкогольного (наркотичного) сп`яніння,- за місяць, у якому здійснено таке порушення, оголошене наказом командира (начальника).
В судовому засіданні 09.04.2025 представник позивача не з`явився. Представник відповідача в режимі відеоконференції підтримав власну позиції, викладу у процесуальних заявах по суті справи.
Дослідив матеріали справи, вислухав представника відповідача, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 з 20.08.2024 проходить військову службу за мобілізацію. З 24.08.2024 ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді стрільця-зенітника 4 відділення 1 взводу охорони 3 роти охорони НОМЕР_3 окремого батальйону охорони.
З лютого 2025 року, солдат ОСОБА_1 був направлений у складі підрозділу військової частини, для виконання бойового завдання з охорони об`єктів у Бериславський район Херсонської області.
22.06.2025 близько 01:50 годин, солдат ОСОБА_1 був виявлений командиром з явними ознаками алкогольного сп`яніння у АДРЕСА_3 на місці тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 . Від проходження тесту на стан сп`яніння солдат ОСОБА_1 відмовився.
За цим фактом начальником відділення військової служби правопорядку ІНФОРМАЦІЯ_1 складено стосовно солдата ОСОБА_4 протокол ОДХ №410 про військове адміністративне правопорушення за частиною 3 ст.172-20 Кодексу України про адміністративне правопорушення.
30.06.2025 наказом командира військової частини НОМЕР_1 №183 «Про позбавлення премії та інших видів грошового забезпечення» солдат ОСОБА_1 позбавлений щомісячної премії за червень 2025 року за вживання алкогольних напоїв або наркотичних речовин та інші порушення.
02.09.2025 постановою Великоолександрівського районного суду Херсонської області, провадження у справі №650/4058/25 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 , закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
18.11.2025, 07.12.2025 та 22.12.2025 ОСОБА_1 звертався до командування військової частини НОМЕР_1 щодо перегляду питання позбавлення його премії за червень 2025 року, у зв`язку з закриттям судом провадження у справі про адміністративне правопорушення, та виплати йому премії за червень 2025 року.
Зазначені звернення залишені командування військової частини НОМЕР_1 без задоволення.

Відповідно до статті 9 Статуту військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами. Згідно зі статтею 28 Статуту єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в: наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця; наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази; забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України. Відповідно до частини перша статті 58 Статуту командир (начальник) є єдиноначальником і особисто відповідає перед державою за бойову та мобілізаційну готовність довіреної йому військової частини, корабля (підрозділу) за забезпечення охорони державної таємниці; за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан, збереження життя і зміцнення здоров`я особового складу; за внутрішній порядок, стан і збереження озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального і матеріальних засобів; за всебічне забезпечення військової частини, корабля (підрозділу); за додержання принципів соціальної справедливості.
Відповідно до п. 4. Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: до не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.
Статтею 172-20 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Відповідно до абзацу другого пункту 5 розділу XVI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям щомісячні премії не виплачуються за вживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибуття на службу в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння) за місяць, у якому здійснено таке порушення. 
Згідно з абзацом шістнадцятим пункту 2 розділу XXXIV Порядку виплати грошового забезпечення на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" виплачується в таких розмірі 30 000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань). Проте, відповідно до абзацу п`ятого пункту 15 розділу XXXIV Порядку виплати грошового забезпечення до наказів про виплату додаткової винагороди не включаються військовослужбовці, які вживали алкогольні напої (наркотичні або психотропні речовини) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибували на службу та/або виконували обов`язки військової служби в стані алкогольного (наркотичного) сп`яніння,- за місяць, у якому здійснено таке порушення, оголошене наказом командира (начальника).

Таким чином, відповідно до діючих нормативно-правових актів, військовослужбовцям заборонено вживати алкогольні напої під час під час виконання обов`язків військової служби. У разі встановлення таких факті, вони можуть бути притягнути до адміністративної відповідальності, а також позбавляються частини грошового забезпечення (премія та додаткового винагорода). 
У цьому випадку, факт вживання позивачем алкогольних напоїв встановлений військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 : молодшим лейтенантом ОСОБА_5 та старшим солдатом ОСОБА_6 .
У цьому випадку, безпосередні командири позивача, вказують на факт виявлення ними порушення військової дисципліни з його боку. Натомість позивач у позовній заяві навіть не заперечує факт порушення військового дисципліні (вживання алкоголю під час несення служби та відмова від проходження тесту), а лише посилається на наявність постанови Великоолександрівського районного суду Херсонської області, як преюдиціарний факт. 
Натомість суд звертає увагу, що відповідно до змісту постанови Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 02.09.2025, рішення про закриття провадження у адміністративній справі обґрунтовано виключно процесуальної помилкою під час складання протоколу про адміністративне правопорушення – не зазначення в протоколі обставини, що правопорушення скоєно у умовах особливого періоду. 
Відповідно до ч.6 ст.78 КАС України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
У цьому випадку, постанова суду від 02.09.2025 ці питання не встановлювала, а тому не є обставиною, яка звільняє позивача від доказування.
Суд також враховує численну судову практику Верховного Суду, про те, що відсутність адміністративного притягнення до відповідальності військовослужбовця (поліцейського) не спростовує наявності в його діях дисциплінарного проступку, за який в порядку Дисциплінарного статуту відповідач має право застосувати дисциплінарне стягнення, або інший захід дисциплінарного впливу. Зокрема, такі висновки викладені у постановах від постановах від 06 березня 2019 року у справі №816/1534/16, від 13 жовтня 2020 року у справі №805/3079/17-а, від 06 березня 2019 року у справі №816/1534/16, від 26 листопада 2020 року у справі №580/1415/19, від 29 червня 2021 року у справі №826/7187/17, від 24 вересня 2020 року у справі №420/602/19, від 28 листопада 2019 року у справі №120/860/19-а, від 03 лютого 2021 року у справі №822/1175/17, від 29 червня 2021 року у справі №826/7187/17, від 13 березня 2025 у справі №620/10864/23.
Наявність у протоколі про адміністративне правопорушення процесуальних помилок, має наслідки виключно для провадження у адміністративній справі, та не має жодного впливу на вирішення питання командування військової частини про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, або застосування інших заходів дисциплінарного впливу. У цьому випадку, командування військової частини приймає рішення про застосування заходів дисциплінарного впливу на підставі особисто встановлених командирами фактів порушення військової дисципліни.
Враховуючи специфічний характер правовідносин з проходження військової служби, єдиноначальності та наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця, саме пояснення командира (начальника) є тим належним способом фіксації та доказування порушення дисципліни військовослужбовцем.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що враховуючи доповіді командирів позивача про особисте виявлення ними 22.06.2025 факту вживання ОСОБА_1 алкогольних напоїв під час виконання обов`язків військової служби, на підставі вимог до абз.5 п.15 розділу XXXIV, п.5 розділу XVI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям, командування військової частини НОМЕР_1 мало право на обмеження грошового забезпечення позивача за червень 2025 року в частині премії та додаткової винагороди. Постанова від 02.09.2025 у справі №650/4058/25 про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, не спростовує цього факту.
Позовні вимоги позивача безпідставні, та не підлягають задоволенню.
В задоволенні позову відмовити у повному обсязі.
Судові витрати відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
ВИРІШИВ:
1. В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_4 ) до Міністерства оборони України Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 НОМЕР_5 ) відмовити повністю. 
2. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. В. Біоносенко   

Рішення складено в повному обсязі 13.04.2026