Справа № 372/7244/25 
Провадження 2-769/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 квітня 2026 року м. Обухів
Обухівський районний суд Київської області в складі: головуючого судді: Рабчуна Р.О.,
розглянувши у приміщенні Обухівського районного суду Київської області у судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до Обухівського водопровідно-каналізаціного підприємства КП «Обухівводоканал», треті особи які не заявляють самостійні вимоги, щодо предмету спору: Обухівський відділ державної виконавчої служби в Обухівському районі ЦМУ МЮ (м.Київ), Обухівська районна державна нотаріальна контора про скасування арешту майна, 
В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до суду з позовною заявою до Обухівського водопровідно-каналізаціного підприємства КП «Обухівводоканал», треті особи які не заявляють самостійні вимоги, щодо предмету спору: Обухівський відділ державної виконавчої служби в Обухівському районі ЦМУ МЮ (м.Київ), Обухівська районна державна нотаріальна контора, в якій просила суд скасувати арешт шляхом нерухомого майна, квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 : арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 1344051 від 30.09.2004 року на підставі листа №6995 від 27.06.2003 року, виданий Державною виконавчою службою, Обухів РУЮ, об?єкт обтяження: невизначено, усе нерухоме майно, состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, адреса: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позовної заяви зазначає, що позивачка є співласницею 1/5 частки квартири АДРЕСА_2 ,інша 1/5 частка належала її померлому чоловіку. Після його смерті вона звернулась до нотаріальної контори для оформлення спадщини, однак було виявлено арешт на нерухоме майно, накладений у 2004 році через заборгованість за комунальні послуги. Заборгованість в повному обсязі погашена, що підтверджується відповідним довідками, проте арешт не знято. В зв`язку з чим позивачка позбалена можливості належним чином користуватись та розпоряджатись майном, а також оформити спадщину.
Тож, виходячи з вищенаведеного, позивачка просить скасувати шляхом виключення запису про обтяження з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. З огляду на викладені обставини просить позов задовольнити.
Ухвалою судді від 29 грудня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.
В судове засідання позивачка не з`явилась, подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити і розглядати справу без її участі.
Представник відповідача Обухівського водопровідно-каналізаційного підприємства КП «Обухівводоканал» в судове засідання не з`явилась, подала клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. 
Третя особа Обухівська районна державна нотаріальна контора в судове засідання не з`явились, заяв, клопотань чи заперечень суду не подали.
Представник третьої особи Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяв, клопотань чи заперечень суду не подали.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Відповідно до ч. 5, 6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. 
Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що  ОСОБА_1 є співвласником (1/5 частки) квартири, що розташована в АДРЕСА_1 , право власності на іншу 1/5 частку вищевказаної у квартиру належить її померлому чоловіку ОСОБА_2 . Зазначені обставини підтверджуються, копією свідоцтва на право власності на житло від 19 грудня 2000 року, виданого Обухівською міською радою, житловою комунальною конторою № 5, записаного в реєстрову книгу за № 41 р №2852/37.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Обухівського районного управління юстиції Київської області, 21.04.2004 року, серія свідоцтва НОМЕР_1 , запис №103 .
Після смерті позивач звернулася до Обухівської державної нотаріальної контори з метою оформлення права на спадкове майно після смерті чоловіка, що підтверджується листом від 13.11.2025 року завідувача Обухівської державної нотаріальної контори Лариси Коваленко №752/02-14.
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно номер № 448669420 від 21.10.2025 року, на вищезазначене нерухоме майно виявлено арешт нерухомого майна, а саме:
- реєстр прав власності на нерухоме майно (невід?ємна архівна складова Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) - арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 1344051 від 30.09.2004 року на підставі листа № 6995 від 27.06.2003 року, виданий Державною виконавчою службою, Обухів РУЮ, об?єкт обтяження: невизначено, усе нерухоме майно, состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, адреса: АДРЕСА_1 .
Вищевказані арешт на нерухоме майно в свій час накладені в зв?язку із заборгованістю за житлово-комунальні послуги перед КП «Обухівводоканал», що підтверджується рішенням виданим 17.05.2002 року Обухівським районний судом Київської області за позовом Обухівського водопровідно-каналізаційного підприємства «Обухівводоканал» Київської області до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.
Однак, наявна на той час заборгованість сплачена в повному обсязі на рахунок КП «Обухівводоканал», та станом на 01.11.2025 року заборгованість за послуги водопостачання відсутня, що підтверджується довідкою №53/25 від 17.11.2025 року.
Крім того, з метою з`ясування наявності заборгованості за вказаною адресою позивачем було здійснено звернення до ТОВ «МЖЦ» та КП «Обухіврайтепломережа». Станом на 01.11.2025 року заборгованість за вказаною адресою відсутня, що підтверджується довідкою № 5 від 18.11.2025 року, виданою КП «Обухіврайтепломережа», та довідкою № 694 від 24.11.2025 року, виданою ТОВ «МЖЦ».
Після виконання рішення, питання про зняття арешту з нерухомого майна не вирішувалось.
Згідно ст. 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Основною метою ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном.
При цьому в своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини. Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено у статті 1 Першого Протоколу, зокрема, вказано на необхідність дотримання обґрунтованої пропорційності між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності.
Європейський Суд з прав людини у ряді випадків вбачав порушення ст. 1 Протоколу навіть тоді, коли не було юридичного позбавлення права власності на майно, але через ті або інші обставини людина була позбавлена практичної можливості користуватися своєю власністю.
В статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», вказано, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.
Згідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє користується, розпоряджається своїм майно на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
На підставі ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності, або обмежене в його здійснені лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника, знімається. У разі, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження державним виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.
Відповідно до Положення про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 9 червня 1999 р. №31/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 18 серпня 2004 р. № 85/5), реєстраторами Реєстру заборон (далі - Реєстратор) є: державні нотаріальні контори, державні нотаріальні архіви, приватні нотаріуси, які уклали відповідні договори з Адміністратором і мають повний доступ до Реєстру заборон через комп`ютерну мережу; державне підприємство "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України та його регіональні філії.
Реєстратори приймають заяви про реєстрацію обтяження об`єкта нерухомого майна від державних нотаріальних контор та приватних нотаріусів, які не є Реєстраторами, судів, слідчих органів та інших осіб, визначених цим Положенням; вносять та вилучають записи до (з) Реєстру заборон про заборони, арешти щодо нерухомого майна; отримують (видають) витяги з Реєстру заборон. Реєстратори також уносять та вилучають до (з) Реєстру заборон відомості про тимчасові застереження щодо нерухомого майна. При цьому до Реєстру заборон уносяться такі відомості про обтяження: дані про підстави виникнення обтяження: назва документа, його номер та дата, повне найменування органу, що накладає обтяження; дані про обтяжувача та про особу (осіб), щодо майна якої (яких) встановлено обтяження для фізичних осіб - громадян України - прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності останнього), ідентифікаційний номер згідно з Державним реєстром фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів (за наявності) та, за наявності, дата та місце народження, місце проживання, дані документа, що посвідчує особу (номер та серія, ким виданий); дані про об`єкт обтяження: ідентифікаційні номери об`єкта нерухомого майна та відомості про його місцезнаходження.
За частиною 2 статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», підставою для реєстрації обтяження є в тому числі й рішення суду, що набрало законної сили.
Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» дії або бездіяльність державного реєстратора можуть бути оскаржені до суду.
Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу та в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Таким чином, зважаючи на встановлені судом обставини, арешт накладений на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , порушує можливості реалізації позивачем своїх прав власності на вищезазначене нерухоме майно та унеможливлює як власнику майна вільно володіти ним, користуватися та розпоряджатися, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню, а порушене право позивача підлягає судовому захисту, так як у матеріалах справи відсутні докази про те, що на даний час існує потреба в арешті вищезазначеного майна.
Таким чином, зважаючи на встановлені судом обставини та враховуючи наявність накладеного арешту на майно позивачки, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивачка в іншій спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту захистити своє порушене право не може, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивачки та необхідність захисту їх права шляхом зняття такого арешту, а відтак і про задоволення позову.
Керуючись статтями 4, 5, 12, 13, 81, 82, 141, 265, 280-285, 355 ЦПК України, суд,
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Обухівського водопровідно-каналізаціного підприємства КП «Обухівводоканал», треті особи які не заявляють самостійні вимоги, щодо предмету спору: Обухівський відділ державної виконавчої служби в Обухівському районі ЦМУ МЮ (м.Київ), Обухівська районна державна нотаріальна контора про скасування арешту майна - задовольнити.
Скасувати арешт нерухомого майна, квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 :
арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 1344051 від 30.09.2004 року на підставі листа №6995 від 27.06.2003 року, виданий Державною виконавчою службою, Обухів РУЮ, об?єкт обтяження: невизначено, усе нерухоме майно, состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, адреса: АДРЕСА_1 .
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя            Р.О. Рабчун