Справа № 640/1439/21
	
РІШЕННЯ
іменем України
06 квітня 2026 року	м. Хмельницький	

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Драновського Я.В. розглянувши адміністративну справу за позовом Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" до Державної авіаційної служби України визнання протиправною та скасування постанови, визнання протиправними дії,

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної авіаційної служби України про визнання протиправними дій щодо складання постанови про накладання штрафу за порушення у галузі цивільної авіації №000113 серія АВ від 12.02.2021, визнання протиправною та скасування вказаної постанови.
В обґрунтування позовних вимог ДП «МА «Бориспіль» зазначило, що протокол про правопорушення у галузі цивільної авіації від 30 грудня 2020 року серії АА №003474 не відповідає вимогам пункту 2.1 розділу 2 Порядку накладення і стягнення штрафів за порушення вимог законодавства на повітряному транспорті, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 26 грудня 2011 року №637 (далі - Порядок №637), оскільки в ньому не вказане місце скоєння правопорушення та виклад обставин правопорушення не є детальним. 
Крім того, позивач стверджує, що в порушення вимог Додатку 2 до цього Порядку відповідач не вказав номер та дату акта проведення перевірки та додатків, що підтверджують висновки акта.
ДП «МА «Бориспіль» вважає, що ним не вчинено протиправних дій, які б, відповідно до статті 126 Повітряного кодексу України були підставою для притягнення позивача до відповідальності шляхом складання постанови про накладення штрафу.
На підставі пункту 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №2825-IX (в редакції Закону №3863-ІХ) та Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 №399, проведений автоматизований розподіл адміністративних справ, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, між окружними адміністративними судами України.
За результатами розподілу, справа №640/1439/21 передана на розгляд та вирішення до Хмельницького окружного адміністративного суду. 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Хмельницького окружного адміністративного суду, головуючим суддею визначено Тарновецького І.І. Ухвалою судді прийнято до свого провадження адміністративну справу №640/1439/21. На підставі Указу Президента України від 13.12.2025 №941/2025 та згідно з наказом Голови Хмельницького окружного адміністративного суду від 17.12.2025 №277-П суддю Тарновецького Івана Ігоровича виключено зі штату суддів Хмельницького окружного адміністративного суду.
Після автоматизованого розподілу справи №640/1439/21 головуючим суддею визначено суддю Драновського Я.В. та ухвалою судді прийнято до свого провадження вказану адміністративну справу. 
Державіаслужбою подано відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні адміністративного позову. Зазначає, що доводи позивача про недотримання відповідачем вимог Порядку №637 є безпідставними, а Державіаслужбою дотримано процедуру проведення ситуаційного експерименту, та, як наслідок, складання протоколу про правопорушення у галузі цивільної авіації та, в подальшому, винесення спірної постанови про накладення штрафу на суб`єкта авіаційної діяльності.
У відповіді на відзив на позовну заяву, позивач зазначає про те, що відповідач не надав жодних доказів на підтвердження того, що персонал ДП «МА «Бориспіль» 22.10.2020 не в повній мірі здійснив догляд днища транспортного засобу. Просить позов задовольнити.
Відповідачем подані до суду заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, в яких зазначено, що протокол та винесена на його основі постанова повністю відповідають вимогам законодавства. Державіаслужба, здійснюючи розгляд справи про правопорушення діяла правомірно, в межах повноважень, що передбачені чинним законодавством.
Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив таке. 
Державіаслужба видала наказ від 13 жовтня 2020 року №1541 «Про проведення ситуаційних експериментів у ДП «МА «Бориспіль».
На підставі цього наказу, 30 грудня 2020 року державним інспектором з авіаційного нагляду за безпекою авіації відділу аналітичного забезпечення управління системою авіаційної безпеки Державної авіаційної служби України проведено перевірку (ситуаційний експеримент) у ДП «МА «Бориспіль», в ході якої встановлено таке порушення: неналежне виконання персоналом ДП «МА «Бориспіль» вимог авіаційної безпеки під час здійснення догляду транспортного засобу на КПП ДП «МА «Бориспіль», а саме: 22.10.2020 не в повній мірі було здійснено догляд днища транспортного засобу, що дозволило потрапляння до зони обмеженого доступу, що охороняється імітатора саморобного вибухового пристрою, що є порушенням пункту 6 Державної програми авіаційної безпеки цивільної авіації, затвердженої Законом України від 21 березня 2017 року №1965-VІІІ, та пункту 6 розділу XV Авіаційних правил України «Інструкція з організації та здійснення контролю на безпеку в аеропортах України», затвердженої наказом Державіаслужби від 15 березня 2019 року №322.
За наслідком проведеної перевірки (ситуаційного експерименту) відповідачем складено протокол про правопорушення у галузі цивільної авіації від 30 грудня 2020 року серії АА № 003476.
За результатом розгляду матеріалів справи Державіаслужбою прийнято постанову від 12 січня 2021 року серії АВ №000113, якою за порушення пункту 6 Державної програми авіаційної безпеки цивільної авіації, затвердженої Законом України від 21 березня 2017 року №1965-VIII, та пункту 6 розділу XV Авіаційних правил України «Інструкції з організації та здійсненню контролю на безпеку в аеропортах України», затверджених наказом від 15 березня 2019 року №322, на підставі абзацу 4 пункту 3 статті 127 Повітряного кодексу України на ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» накладено штраф у сумі 17 000,00 грн.
Вказані обставини стали підставою для звернення ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» до суду з цим позовом за захистом порушених прав.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд звертає увагу на таке.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Повітряний кодекс України встановлює правові основи діяльності в галузі авіації. Державне регулювання діяльності в галузі авіації та використання повітряного простору України спрямоване на гарантування безпеки авіації, забезпечення інтересів держави, національної безпеки та потреб суспільства і економіки у повітряних перевезеннях та авіаційних роботах.
За приписами статті 85 Повітряного кодексу України встановлено, що уповноважений орган з питань цивільної авіації відповідає за розробку, впровадження та забезпечення виконання Державної програми авіаційної безпеки цивільної авіації.
Захист цивільної авіації від актів незаконного втручання забезпечується шляхом впровадження комплексу організаційних і практичних заходів, а також залучення людських та матеріальних ресурсів відповідно до Державної програми авіаційної безпеки цивільної авіації та нормативно-правових актів з питань забезпечення авіаційної безпеки.
З метою контролю за дотриманням вимог Державної програми авіаційної безпеки цивільної авіації, оперативного та ефективного усунення виявлених недоліків уповноважений орган з питань цивільної авіації проводить на регулярній основі планові, позапланові перевірки стану авіаційної безпеки, а також ситуаційні експерименти, випробування, огляди, спостереження.
Перелік актів незаконного втручання наведений в статті 86 Повітряного кодексу України та передбачає, в тому числі, розміщення на борту повітряного судна або в аеропорту зброї, небезпечного пристрою або матеріалу, призначених для досягнення злочинних цілей.
Статтею 126 Повітряного кодексу України передбачено, що за протиправні дії юридичні і фізичні особи, діяльність яких пов`язана з використанням повітряного простору України, розробленням, виготовленням, ремонтом та експлуатацією авіаційної техніки, здійсненням господарської діяльності в галузі цивільної авіації, обслуговуванням повітряного руху, забезпеченням безпеки авіації, несуть відповідальність згідно із законом.
Абзац 4 пункту 3 статті 127 Повітряного кодексу України передбачає, що за правопорушення в галузі цивільної авіації до юридичних осіб - суб`єктів авіаційної діяльності застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу від тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у разі невиконання або неналежного виконання персоналом суб`єктів авіаційної діяльності вимог авіаційної безпеки.
Справи про правопорушення у галузі цивільної авіації розглядаються уповноваженим органом з питань цивільної авіації, за результатами розгляду приймається постанова. Від імені уповноваженого органу з питань цивільної авіації розглядати справи про правопорушення і накладати стягнення мають право керівник уповноваженого органу з питань цивільної авіації та його заступники, державні інспектори та уповноважені на проведення перевірок посадові особи уповноваженого органу з питань цивільної авіації (частини перша, друга статті 128 Повітряного кодексу України).
Згідно з частинами першою - третьою статті 129 Повітряного кодексу України підставою для розгляду справи про правопорушення в галузі цивільної авіації, які зазначені в статті 127 цього Кодексу, є протокол. Протоколи про правопорушення в галузі цивільної авіації мають право складати керівник уповноваженого органу з питань цивільної авіації та його заступники, державні інспектори та уповноважені на проведення перевірок посадові особи уповноваженого органу з питань цивільної авіації, керівники аеропортів, начальники служб авіаційної безпеки аеропортів або їх заступники. Справа про правопорушення в галузі цивільної авіації розглядається в п`ятнадцятиденний строк з дня одержання уповноваженим органом з питань цивільної авіації протоколу про правопорушення в галузі цивільної авіації.
Стаття 130 Повітряного кодексу України передбачає порядок оскарження постанови у справі про правопорушення у галузі цивільної авіації, а саме: постанову у справі про правопорушення у галузі цивільної авіації може бути оскаржено до суду в порядку, встановленому законом.
Порядок накладення штрафів і стягнення штрафів за порушення вимог законодавства на повітряному транспорті затверджено наказом Міністерства інфраструктури України від 26 грудня 2011 року №637, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19 січня 2012 року за № 73/20386 (далі - Порядок №637).
Пунктом 2.1 Порядку №637 установлено, що підставою для розгляду справи про правопорушення у галузі цивільної авіації є протокол про правопорушення у галузі цивільної авіації, складений за формою згідно з додатком 1.
Так, пункт 5.3 розділу 5 Порядку №637 передбачає, що акти перевірок суб`єкта, документи, які підтверджують факти правопорушень у галузі цивільної авіації, заперечення до актів перевірок (у разі наявності) та інші матеріали перевірок подаються разом з протоколом про правопорушення у галузі цивільної авіації для розгляду та прийняття відповідного рішення.
Водночас пункт 2.1 розділу 2 Порядку № 637 визначає, що підставою для розгляду справи про правопорушення у галузі цивільної авіації є протокол про правопорушення у галузі цивільної авіації, складений за формою згідно з додатком 1. Усі реквізити протоколу заповнюються розбірливим почерком українською мовою. Не допускається закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу, а також унесення додаткових записів після того, як протокол підписаний особою, стосовно якої він складений.
За змістом підпункту 6 пункту 6 Положення Державіаслужба для виконання покладених на неї завдань має право накладати штрафи за умов, визначених Повітряним кодексом України.
Поряд з цим, стаття 129 Повітряного кодексу України установлює, що підставою для розгляду справи про правопорушення в галузі цивільної авіації, які зазначені в статті 127 цього Кодексу, є протокол. Протоколи про правопорушення в галузі цивільної авіації мають право складати керівник уповноваженого органу з питань цивільної авіації та його заступники, державні інспектори та уповноважені на проведення перевірок посадові особи уповноваженого органу з питань цивільної авіації, керівники аеропортів, начальники служб авіаційної безпеки аеропортів або їх заступники. Справа про правопорушення в галузі цивільної авіації розглядається в п`ятнадцятиденний строк з дня одержання уповноваженим органом з питань цивільної авіації протоколу про правопорушення в галузі цивільної авіації.
З аналізу викладених положень законодавства України випливає, що обов`язковим документом, на підставі якого Державіаслужба має право застосувати до суб`єкта авіаційної діяльності відповідальність за правопорушення у галузі цивільної авіації, є протокол про правопорушення. Такий протокол підписується посадовою особою, що склала його, та керівником або уповноваженим представником суб`єкта авіаційної діяльності. Складання інших обов`язкових документів ані стаття 129 Повітряного кодексу України, ані пункт 2.1 розділу 2 Порядку № 637 не містять.
Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова прийнята Державіаслужбою на підставі протоколу про правопорушення у галузі цивільної авіації від 30 грудня 2020 року серії АА № 003476.
При цьому, до цього протоколу посадовою особою відповідача було долучено документи, які підтверджують факт правопорушення у галузі цивільної авіації, а саме: копія протоколу проведення ситуаційних експериментів в ДП «МП «Бориспіль» від 22 жовтня 2020 року, ряд фото.
Отже, на думку суду, Державіаслужбою дотримано процедуру проведення ситуаційного експерименту, та, як наслідок, складання протоколу про правопорушення у галузі цивільної авіації та, в подальшому, винесення спірної постанови про накладення штрафу на суб`єкта авіаційної діяльності.
Водночас, суд вважає за доцільне наголосити, що Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію щодо процесуальних порушень, допущених контролюючим органом під час перевірки, у співвідношенні зі встановленими обставинами порушення та їх наслідками.
Так, згідно з висновком Верховного Суду, сформованим у постанові від 22 травня 2020 року у справі №825/2328/16, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення»; межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови безумовного дотримання ним передбаченої законом процедури прийняття такого рішення.
Аналогічна правова позиція викладена, зокрема у постановах Верховного Суду від 27 вересня 2022 року у справі №320/1510/20 та від 10 лютого 2022 року у справі №580/4215/19.
Крім того, у постанові від 13 червня 2024 року у справі №320/4136/22 Верховний Суд зазначив, що саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його правомірності, крім випадків, прямо передбачених законом. Виходячи з міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акту, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на його прийняття. Дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків. Проте не кожен дефект акта робить його неправомірним. Фундаментальне порушення - це таке порушення суб`єктом владних повноважень норм права, допущення суттєвої, істотної помилки при прийнятті певного рішення, яке мало наслідком прийняття незаконного рішення. Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його правомірність. Отже, порушення такої процедури може бути підставою для скасування рішення суб`єкта владних повноважень лише за тієї умови, що воно вплинуло або могло вплинути на правильність рішення.
Як вбачається з матеріалів справи, під час проведення ситуаційного експерименту державним інспектором з авіаційного нагляду за безпекою авіації відділу аналітичного забезпечення управління системою авіаційної безпеки Державіаслужби ОСОБА_1 встановлено порушення персоналом ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль», яке полягало в тому, що 22.10.2020 не в повній мірі було здійснено догляд днища транспортного засобу, що дозволило потрапляння до зони обмеженого доступу, що охороняється імітатора саморобного вибухового пристрою.
Так, відповідно до пункту 1 розділу XV Авіаційних правил з метою унеможливлення пронесення на борт ПС (повітряного судна) або в зону обмеженого доступу, що охороняється, зброї, вибухових речовин, пристроїв та інших небезпечних предметів, речовин тощо, які можуть бути використані для здійснення акту незаконного втручання і пронесення яких заборонено, до осіб, які не є пасажирами, а також їхніх особистих речей і транспортних засобів, яким надається доступ до зон обмеженого доступу, що охороняється, застосовується догляд.
Згідно з пунктом 17 розділу ІІ Авіаційних правил обов`язки персоналу служби авіаційної безпеки на пункті догляду передбачають: оператори, які здійснюють інформування пасажирів щодо догляду, організовують виконання ними процедури зняття верхнього одягу, взуття (за необхідності), надання для догляду їх ручної поклажі та особистих речей, контролюють розміщення пасажирами електронної апаратури (портативні комп`ютери, мобільні телефони тощо) окремо від ручної поклажі, регулюють проходження пасажирів через пункт догляду, забезпечують належне розміщення ручної поклажі на транспортері РТІ; оператор, який працює з РТІ, інтерпретує (аналізує) зображення на екрані, встановлює необхідність проведення ручного догляду та/або застосування технічних засобів виявлення слідів вибухової речовини в будь-якій ручній поклажі, де може знаходитися обмежений/заборонений для перевезення предмет; оператори, які працюють з ручною поклажею пасажира після здійснення догляду за допомогою РТІ, направляють, ізолюють та здійснюють ручний догляд ручної поклажі, відібраної оператором, який працює з РТІ, для здійснення ручного догляду та здійснюють догляд за допомогою технічних засобів виявлення слідів вибухової речовини. Здійснюють вибірковий ручний догляд ручної поклажі відповідно до існуючого рівня загрози. Беруть участь у складанні актів вилучення заборонених до перевезення на ПС предметів.
У той же час, критичні ділянки зони обмеженого доступу, що охороняється, - частини аеропорту, до яких більше ніж 40 осіб мають аеропортову перепустку, яка надає доступ до зони обмеженого доступу, що охороняється, а також частини аеропорту, до яких мають доступ пасажири, які вилітають і пройшли контроль на безпеку, частини аеропорту, в яких може розміщуватися або зберігатися зареєстрований багаж, що пройшов контроль на авіаційну безпеку, крім багажу, що охороняється (підпункт 41 пункту 2 Державної програми авіаційної безпеки цивільної авіації, затвердженої Законом України від 21 березня 2017 року №1965-VIII).
Крім того, пункт 78 цієї Програми передбачає, що з метою запобігання несанкціонованому пронесенню або розміщенню на борту повітряного судна зброї, вибухових речовин і пристроїв, інших предметів, що можуть використовуватися для здійснення акту незаконного втручання, у кожному аеропорту щодо всіх фізичних осіб, які потрапляють до стерильних зон, зон обмеженого доступу, що охороняються, та критичних частин таких зон, їхніх особистих речей (ручна поклажа та багаж), вантажу, пошти, бортприпасів, бортового харчування, засобів, що використовуються під час провадження виробничої та службової діяльності, здійснюється догляд та контроль на безпеку.
Правила здійснення контролю на безпеку встановлюються Інструкцією з організації та здійснення контролю на безпеку в аеропортах України, що розробляється уповноваженим органом з питань цивільної авіації та затверджується в установленому законодавством порядку.
На підставі зазначеної в абзаці 2 цього пункту Інструкції суб`єкт авіаційної діяльності, що здійснює контроль на безпеку, розробляє відповідні технології, які затверджуються його керівником після погодження уповноваженим органом з питань цивільної авіації.
Суб`єкти авіаційної діяльності під час здійснення заходів авіаційної безпеки запроваджують принципи виявлення поведінкових характеристик.
З урахуванням наведеного, суд погоджується з твердженнями відповідача про те, що потрапляння імітатора саморобного вибухового пристрою до критичної ділянки зони обмеженого доступу свідчить про неналежне виконання персоналом позивача вимог авіаційної безпеки, що, у свою чергу, є порушенням пунктів 6 Програми та пункту 6 розділу XV Авіаційних правил. 
Таким чином, у задоволенні позову слід відмовити.
Судові витрати розподілу не підлягають. 
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:

в задоволенні адміністративного позову Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" до Державної авіаційної служби України про визнання протиправною та скасування постанови, визнання протиправними дій – відмовити. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:	Державне підприємство "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" (вул.Бориспіль,7, с. Гора, Бориспільський р-н, Київська обл., 08324 , код ЄДРПОУ - 20572069) 	
Відповідач:	Державна авіаційна служба України (просп. Берестейський, 14, м. Київ, 01135 , код ЄДРПОУ - 37536026) 	
 		
Головуючий суддя 		Я.В. Драновський