Справа № 954/2771/25
Номер провадження 2/954/692/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2026 року	с-ще Нововоронцовка	

Нововоронцовський районний суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Олійник В. М.,
за участю секретаря судового засідання Дудки А. О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Новокаховської міської військової адміністрації про визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та відповідача.
Представник позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Новокаховської міської військової адміністрації про визнання права власності. Позов обґрунтований тим, що на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Новокаховського міського нотаріального округу Херсонської області Сердюком П.П. від 21 грудня 2000 року, зареєстрованого в реєстрі за № 3747, ОСОБА_2 набула право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, житловою площею 38,2 кв. м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , інвентаризаційною вартістю 15001 грн. У договорі купівлі продажу житлового будинку не вказана його загальна площа, але в технічному паспорті вона є - 49,0 кв.м. 
При виїзді з Нової Каховки коли вищевказаний будинок був пошкоджений при черговому ворожому обстрілі, позивачем було втрачено оригінал зазначеного договору дарування даного будинку. Наразі в неї немає оригіналу правовстановлюючого документа на даний житловий будинок і позивач не може претендувати на отримання грошової компенсації за втрачене майно внаслідок військової агресії росії проти України.
У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні відомості щодо державної реєстрації права власності, що виникло до 01.01.2013 року за ОСОБА_2 на житловий будинок, що слідує з рішення державного реєстратора № 81201528 від 07.10.2025 року про відмову в проведенні реєстраційних дій. 
Враховуючи відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення невизнаного права власності на житловий будинок, позивач вимушена звертатися з даним позовом у порядку, визначеному статтею 392 ЦК України.
У зв`язку з викладеним, представник позивача просив визнати право власності за ОСОБА_2 на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
У судове засідання позивач, представник позивача не з`явився, останній надав заяву про розгляд справи без їхньої участі, позивач свої вимоги підтримує у повному обсязі.
Представник відповідача Новокаховської міської військової адміністрації Каховського району Херсонської області у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі.

Процесуальні дії у справі.
Ухвалою судді від 18.12.2025 відкрито провадження у справі.
Ухвалою суду від 06.02.2026 винесено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду.

Фактичні обставини, які встановив суд.
За договором дарування від 21.12.2000, який посвідчений приватним нотаріусом Новокаховського міського нотаріального округу Херсонської області Сердюком П. П., зареєстровано в реєстрі за №3747, позивачу ОСОБА_2 на праві приватної власностіналежить житловий будинок по АДРЕСА_1 . 
До позову додано також технічний паспорт на вказаний будинок.
Рішенням № НОМЕР_1 від 07.10.2025, державним реєстратором прав на нерухоме майно Вонсович Тетяною Петрівною, Виконавчий комітет Старокостянтинівської міської ради, Хмельницька область, розглянувши заву від 04.09.2025 за реєстраційним номером 68716567, встановив наявність обставин, які є підставою для відмови в проведенні реєстраційних дій: подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження, а саме: не отримання від органів БТІ інформації про зареєстровані права, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, відсутність можливості надання підтвердження реєстрації права власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Листом КП «Херсонське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради від 08.09.2025 №507 було надано інформацію, що щодо об`єкта нерухомого майна, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , надати інформацію не має змоги, так як, вищевказане майно територіально підпорядковане КП «Каховське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради, яке на даний час знаходиться під окупацією зс рф.

Норми права, які застосував суд.
Статтею 328 ЦК України визначено презумпцію правомірності набуття права власності. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, власник не зобов`язаний у кожному випадку доводити іншим особам правомірність набуття права власності на належне йому майно.
Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. 
Так, документом, який посвідчує право власності на житловий будинок до 01 січня 2013 року є договір купівлі-продажу, видане до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією.
Згідно із ч. 2 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з моменту такої реєстрації. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України №1952-IV, будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації, відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно,що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з ч. 3 цієї статті, та у випадках, визначених ст. 28 цього Закону.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (провадження № 14-2цс21) зроблено висновки про те, що «з урахуванням специфіки обороту нерухомого майна володіння ним досягається без його фізичного утримання або зайняття, а державна реєстрація права власності на нерухоме майно підтверджує фактичне володіння ним. Тобто суб`єкт, за яким зареєстроване право власності, визнається фактичним володільцем нерухомого майна. При цьому державна реєстрація права власності на нерухоме майно створює спростовувану презумпцію наявності в суб`єкта і права володіння цим майном (як складової права власності). Отже, особа, за якою зареєстроване право власності на нерухоме майно, є його володільцем.
Позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правовстановлюючих документів. Позивачем у позові про визнання права власності може бути будь-який учасник цивільних відносин, який вважає себе власником певного майна, однак не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб. Відповідачем у позові про визнання права власності виступає будь-яка особа, яка сумнівається в належності майна позивачеві, або не визнає за ним права здійснювати правомочності володіння, користування і розпорядження таким майном, або має власний інтерес у межах існуючих правовідносин. Спосіб захисту, передбачений статтею 392 ЦК України є різновидом загального способу захисту - визнання права, а тому його може бути використано в зобов`язальних відносинах за відсутності іншого, крім судового, шляху відновлення порушеного права (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі № 344/16879/15-ц «Щодо ефективного способу захисту прав покупця (інвестора) у разі порушення продавцем умов договору купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно з передачі усіх необхідних документів для оформлення права власності на це майно»).

Висновки суду.
Повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які представник позивача посилався, як на підставу вимог позивача, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Одним з основних принципів цивільного судочинства є диспозитивність.
Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно зі статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Представник позивача, звертаючись із вказаним позовом жодного доказу належності права власності ОСОБА_2 на житловий будинок, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 не надав.
Натомість, представником позивача надав матеріали про право власності ОСОБА_2 на житловий будинок, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , питання щодо якого не є предметом доказування.
За ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства, що визначений статтею 13 Цивільного процесуального кодексу України, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, тому у вимозі представника позивача про визнання права власності за ОСОБА_2 на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 слід відмовити.
На підставі ч. 3 ст. 1272 ЦК України, керуючись ст. 12, 81, 89, 200, 206, 223, 263, 265 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

У позові представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Новокаховської міської військової адміністрації про визнання права власності – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Херсонського апеляційного суду через Нововоронцовський районний суд Херсонської області.
Реквізити сторін:
Представник позивача – Прокоф`єв Олег Леонідович, адреса листування: вул. Острозького, 33 м. Старокостянтинів, Хмельницька область, 31100.
Позивач - ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 .
Відповідач - Новокаховська міська військова адміністрація Каховського району Херсонської області, місцезнаходження: пр-т Дніпровський, 23, м. Нова Каховка, Херсонська область, 74900; ЄДРПОУ: 45003284.

Суддя	В.М. Олійник