РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне) 
Справа №568/30/26
Провадження №2/568/247/26

12 березня 2026 р. м.Радивилів
Радивилівський районний суд Рівненської області 
в складі головуючої судді Троцюк В.О.
секретаря судового засідання Гуменюк Г.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Радивилів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
встановив:
Представник АТ КБ «Приватбанк» через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування заявленого позову позивач зазначив, що 11 липня 2022 року ОСОБА_1 ознайомився з умовами кредитування та підписав заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг на наступних умовах: тип кредиту та розмір кредитного ліміту – відновлювальна кредитна лінія до 200000 грн, тип кредитної карти – картка «Універсальна», строк кредитування – 12 місяців з пролонгацією, процентна ставка, відсотків річних – 42,0 % річних, кількість та розмір платежів, періодичність – сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту, розмір мінімального обов`язкового платежу – 5 % від заборгованості, але не менше 100 грн щомісячно, або 10 % від заборгованості, але не менше 100 грн щомісячно у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення, проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ст.625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі – 60 % (п. 1.5 та п. 2.1.1.2.12 Договору).
Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем власноручно підписано на планшеті, що відповідає вимогам постанови НБУ від 13 грудня 2019 року №151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України».
На виконання умов кредитного договору, відповідач отримав платіжний інструмент – кредитну картку № НОМЕР_1 , строк дії – 03/23, тип – Картка «Універсальна». Також згодом було отримано кредитну картку № НОМЕР_2 , строк дії -03/24, тип Універсальна, що підтверджується випискою по рахунку.
11 жовтня 2024 року ОСОБА_1 підписав у системі самообслуговування Приват24 за допомого ОТР пароля Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та Додаткову угоду №SAMDNWFC00078202224_01 до Кредитного договору від 11.10.2024. 
Відповідно до умов додаткової угоди сторони угоди зміни умови кредитного договору шляхом внесення наступних змін: тип кредиту – невідновлювальна кредитна лінія, строк кредитування – 12 місяців з пролонгацією, але не більше ніж на 5 років з дати укладення додаткової угоди, процентна ставка – 12,0% річних, мінімальний платіж зменшено до 1% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн. щомісячно протягом перших шести календарних місяців з дати укладення додаткової угоди, із збільшенням до 3% починаючи із 7 місяця календарного місяця з дати укладення додаткової угоди до дати повного погашення кредиту.
Внаслідок невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо погашення кредиту та процентів та з врахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, станом на 15 грудня 2025 року за ним утворилась заборгованість в сумі 78176,13 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту – 68330,68 грн та заборгованість за простроченими відсотками – 9845,45 грн.
В зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, позивач просив суд стягнути кредитну заборгованість, а також понесені судові витрати по справі. 
Ухвалою суду від 19 січня 2026 року справу прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, в порядку ст.128 ЦПК України, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, відзив не направила.
З огляду на викладене, керуючись положеннями ст.280, 281 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд даної справи.
У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що 11 липня 2022 року ОСОБА_1 підписав на планшеті Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, тим самим погодив наступні умови: тип кредиту - відновлювана кредитна лінія до 200 000 грн, тип картки - «Універсальна», строк кредитування - 12 місяців з пролонгацією, процентна ставка – 42,0% (пункт 1.3 Заяви). (а.с.7-18)
На підставі укладеного договору ОСОБА_1 отримав кредитні картки номер НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , що підтверджується довідкою АТ КБ «Приватбанк». (а.с.42)
Також, 11 жовтня 2024 року ОСОБА_1 з використанням електронного підпису підписав Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, тим самим погодив наступні умови: тип кредиту - відновлювана кредитна лінія до 200 000 грн, тип картки - «Універсальна», строк кредитування - 12 місяців з пролонгацією, процентна ставка – 42,0% (пункт 9.2 Заяви). (а.с.19-33)
11 жовтня 2024 року ОСОБА_1 підписав у системі самообслуговування Приват24 за допомогою OTP пароля Додаткову №SAMDNWFC00078202224_01 до Кредитного договору від 11/10/2024.
Відповідно до п.1. Додаткової угоди сторони узгодили змінити умови Кредитного договору шляхом внесення в Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг наступних змін: тип кредиту - невідновлювана кредитна лінія; строк кредитування - 12 місяців з пролонгацією, але не більше 5 років з дати укладення цієї Додаткової угоди (п.п. 1.1., 1.2.), процентна ставка, відсотків річних: 12,0% (п.п. 1.2., 1.3. Договору), мінімальний платіж зменшено до 1% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн. щомісячно протягом перших шести календарних місяців з дати укладення цієї додаткової угоди, із збільшенням до 3% починаючи із 7 місяця календарного місяця з дати укладення цієї додаткової угоди до дати повного погашення кредиту.
Крім того, в матеріалах справи міститься Паспорт споживчого кредиту, який підписаний 11.07.2024 ОСОБА_1 та в якому містяться основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та інші умови. (а.с.37-41).
Згідно виписки за договором б/н за період з 15.07.2022- 01.12.2025 вбачається, що ОСОБА_1 активно користувався кредитними коштами та здійснював платіжні операції, а також сплачував суми на погашення кредиту (а.с.47-49).
Згідно розрахунку заборгованості за договором б/н від 11.07.2022 вбачається, що відповідачем частково погашалася заборгованість за даним договором, зокрема: 145747,90 гривень - погашена заборгованість за поточним тілом кредиту, 4271,78 гривень - погашена заборгованість за простроченим тілом кредиту, 5305,20 гривень - погашена заборгованість за нарахованими відсотками, 3588,00 гривень - погашена заборгованість за простроченими відсотками. Однак в порушення умов кредитного договору ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором не виконав в повному обсязі, внаслідок чого станом на 15.12.2025 утворилась заборгованість перед банком у розмірі 78176,13 грн., що складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 68330,68 гривень, 9845,45 гривень - заборгованість за простроченими відсотками. (а.с.44-46).
Надаючи оцінку зібраним по справі доказам, суд виходить з наступного.
За правилами ч. 1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною 3 ст.203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Відповідно до ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
За нормами ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до норм ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За правилами ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно з ч.2 ст.638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ч. 2 ст. 639 ЦК України).
Згідно з ч. 2 ст. 642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товар, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо) яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За правилами ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.
Статтею 1069 ЦК України передбачено, що якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтями 12, 13, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Із заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ КБ «Приватбанк» вбачається, що ОСОБА_1 ознайомився з Правилами надання банківських послуг, Тарифами Приватбанку та зобов`язувався виконувати їх умови, йому було доведено до відому інформацію про кредит шляхом роз`яснення інформації про умови кредитування та про наслідки неналежного виконання умов договору, що він засвідчив своїм підписом у заяві.
Наявні матеріали справи дають підстави вважати доведеними аргументи позивача, що відповідачем було отримано кредитну картку із встановленим кредитним лімітом і він користувався кредитними коштами, через що, у зв`язку з поданням позову (вимогою про повернення коштів), в нього виник обов`язок щодо повернення цих коштів.
Станом на 15 грудня 2025 заборгованість відповідача за кредитним договором б/н від 23.12.2021 становить 78176,13 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту – 68330,68 грн та заборгованість за простроченими відсотками – 9845,45 грн
Враховуючи те, що в порушення умов договору відповідач фактично отримані та використані кошти у добровільному порядку АТ КБ «Приватбанк» не повернув, чим порушив права кредитора, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом в розмірі 78176,13 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно до ст.141 ЦПК України понесені судові витрати у справі підлягають стягненню з відповідача пропорційно до задоволеної частини вимог.
Згідно платіжного доручення позивачем сплачено судовий збір в сумі 2622,40 грн., а отже, відповідно до наведеної вище норми закону на користь позивача з відповідача підлягає стягненню вказана сума судового збору.
Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 76, 206, 211, 247, 258, 259, 263-265, 280 ЦПК України, ст.ст.526, 626, 628, 1054 ЦК України, суд

У Х В А Л И В :
Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 11 липня 2022 року в розмірі 78176 (сімдесят вісім тисяч сто сімдесят шість) гривень 13 копійок, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 68330,68 грн та заборгованість за простроченими відсотками – 9845,45 грн.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» судові витрати в розмірі 2622 (дві тисячі шістсот двадцять дві) гривні 40 копійок.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте Радивилівським районним судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», код ЄДРПОУ 14360570, адреса м.Київ вул.Грушевського, 1Д
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса АДРЕСА_1 .

Суддя         В.О. Троцюк